GLOBĀLĀS TEMPERATŪRAS IZMAIŅAS +1,80 ° C
ŠAJĀ GADSIMTĀ ZAUDĒTĀS SUGAS +411 227
2046. GADS
Izstāsti man par beigām.
Par beigām?
Kur gan beidzas aplis?
Tas vienmēr beidzas un sākas - šajā brīdī.
Mēs cilājamies elpā, cik vien ilgi pasaule ļauj.
Dienas nāk mums virsū
un paiet garām.
Tagadne kļūst par nākotni, līdz mēs nogrimstam.
Un atdodam to, kas bijis paņemts.
Vai to tu gribēji zināt?
Es gribu zināt visu.
Ei, tīģeri.
Tu aizmigi pie ieslēgta TV.
Vecmāmiņa man lasīja pasaku. Par lidojošajiem ziloņiem.
Bet... viņi jau īstenībā nelido.
Vai ne?
Nē, mīlulīt. Viņiem bija snuķi, nevis spārni.
Tu taču zini. Es tev rādīju bildes.
Nāc nu, draudziņ. Ejam.
Ceru, šodien nebūs kārtējā oranžā diena.
2046. gada 17. augusts.
Kali Kolumbijā līdz saulrietam spēkā oranžais brīdinājums.
Pēc iespējas mazāk uzturēties ārā.
KOLUMBIJA
Šosezon šeit nav redzēts neviens kuprvalis.
Šķiet, es staigāju pa pamestu māju un bļauju "vai kāds ir mājās".
Ja arī ir, tad šķiet, ka negrib kontaktēties.
Kad tā padomāju, tas atgādina tevi.
Redzēju, ka tie atkal metušies krastā.
Trīs īpatņi Fērvelspitā. Tev ir idejas, kāpēc?
Kāpēc lai veselīgs,
skaists dzīvnieks izvēlētos beigt dzīvi tāpēc, ka pasaule ir lupatās?
- Nezinu. Kā tev liekas? - Labi, Marko.
Varbūt zvanīt tev nebija prātīgi.
Jā. Tu strādā pie konkurentiem, Beka.
Teorētiski tā ir korporatīvā spiegošana, nevis profesionāla laipnība.
RītdienasZoo paniski sācis baidīties no hakeriem,
spiegiem un vecām brūtēm no konkurējošā uzņēmuma,
kas taujā pēc informācijas.
Gan jau esi parakstījusi tādas pašas vienošanās par slepenību kā es.
Dzīvnieki un laiks pasaulei sāk iet uz beigām.
Jo retāks, jo vērtīgāks.
Vēl viens iemesls, lai ar informāciju dalītos.
Ja man kāds valis būtu, es tev paziņotu.
Gan jau tu man arī.
Tu tā darītu, vai ne?
Man viens bija.
Pagājušonedēļ. Un tad viņa apklusa.
Dienām ilgs klusums. Tagad esmu viņu pazaudējusi.
Okeāna temperatūra ir 32 grādi.
Krila gandrīz vairs nav.
Vienkārši barības ķēde brūk.
Ja viņa neatgriezīsies, mūs slēgs.
Es turu īkšķi, Beka. Ceru, ka viņa atgriezīsies.
Ir jauki zināt, ka vismaz viens vēl ir.
Nepazūdi.
Vēl bez karstuma un gaisa kvalitātes
arī emocionālais stress mēdz izraisīt vasaras sirdij līdzīgas sirds saslimšanas.
Es zinu.
Ar termālo kardiomiopātiju ir saistīti četri nāves gadījumi.
Šī slimība, saukta arī par "vasaras sirdi", pašreizējā karstumā...
Pet Patrol veselības monitors izslēdzas.
Es gribu, lai tu uzmanies, un tu zini, kas ir jādara.
- Mammu... - Saglabāt piespraudi zilu...
Zinu. Tas ir mans pienākums.
Un ja tā dzeltena kļūst?
- Man jānomierinās. - Un ja sāk mirgot sarkana?
- Tad jādomā par priecīgām lietām. - Tieši tā.
Labi.
Rebeka Šīrere, arhivāre.
Zvērnīcas2100 darbiniece. Sveicam! Izvēlieties galamērķi.
Pētniecības stacija Malagas līcī.
Atskaņot pēdējo kontaktu - arhīva sesiju 005.
Es esmu māte. Un tu?
Četras reizes.
Un kad bija pēdējā?
Šajā pasaulē viņš ieradās pirms pieciem apgriezieniem.
Bez sapratnes, bet pilns gribas.
Viņš ieņēma savu vietu pie manas ādas.
Es viņam biju barība un virziens.
Viņš man bija jēga.
Kā tu zināji, ko darīt?
Tā mana māte darīja ar mani.
Viņa parādīja man gan ceļu, gan problēmu.
- Labrīt, Ezra. - Labrīt.
Kā šodien jūties?
- Un tu taču zini, kāda šodien ir diena? - Jā. Oranžā.
Tātad ārā ne ilgāk par 15 minūtēm.
Ugunsgrēku dēļ gaisa kvalitāte nav pārāk laba,
tāpēc tavai sirdij ir vajadzīgs viss pieejamais skābeklis.
Piespraudei jāpaliek zilai.
Kur tagad ir tavs bērns?
Viņš devās tālāk par manas balss robežām.
Un tad - vēl tālāk.
Es lūdzu attālumam, lai viņš atgriežas.
Viņš pazuda un nogrima.
- Tu neesi redzējis. - Esmu!
Nevar būt!
Tie neeksistē jau kādus tūkstoš gadus. Kopš dinozauru laikiem.
- Dinozaurus viņa tev rādīja? - Šis ir īsts.
Mana mamma to redzēja. Tas ir viņas darbs. Viņa pēta pēdējos.
Gribi redzēt, kā izpiržu tīģeri?
- Kas ir ar tevi? - Esi uzmanīgāks, Ezra.
Jā, meli. Sarkans nozīmē līķi.
Mana mamma to tīģeri pazina! Tā bija!
- Rebeka! Labrīt! - Nezināju, ka esat atgriezusies.
Priekšniecība sāk nervozēt. Mēs te tērējam daudz laika un naudas.
Ir kāda nojausma, kas notiek?
Ziniet, gāja ļoti labi. Viņa bija ļoti atsaucīga.
Bet, ziniet, šķiet, ka pēdējās pāris dienas kontakts ir zudis.
Varbūt konkurences problēmas kā Virungā?
Jums man jāziņo, vai iesaistīt juristus.
Ja RītdienasZoo traucē strādāt...
Vienkārši fona troksnis. Izrakteņu ieguve. Tas notiek skaļi.
Tāpēc es šodien nomainīšu frekvenci.
Varbūt tas līdzēs.
Šoreiz noteikti jārīkojas ātri. Laiks sāk iet uz beigām.
Ja viņa parādīsies, es viņai pateikšu.
Atskaņot pēdējo kontaktu. 12. augusts. Rīts.
Ceļš, kuru man ierādīja māte, kļūst aizvien grūtāks.
Vai tev arī tā ir?
Apturēt.
Kur tu esi?
Ieslēgt runas mikrofonu. Sākt atskaņošanu.
Pārraidei uzlikt laika zīmogu.
Izvēlēties Mālera 10. simfoniju - Adagio.
Pagājušoreiz tu man vaicāji par manu māti.
Viņas vārds bija Īva.
Kad runāju ar tevi, es dzirdu viņas balsi.
Lūk, pēc kā tu man izklausies.
Pēc pavecas sievietes, kurai patīk sēdēt airu laivā
Bērkšīras kalnu ezerā un saulrietā dzert burbonu.
Lai gan tu nevienam no šiem vārdiem nezini nozīmi.
Viņa man stāstīja, ka brīžos, kad jūtos skumja vai vientuļa,
es varu iztēloties, kā ar mani sarunājas Gustavs Mālers -
no cita laikmeta.
Kad Mālers to rakstīja, viņa sirds asiņoja.
Pirms gada no skarlatīnas bija nomirusi viņa meita.
Šādu skanējumu dzīve piešķīra viņam.
Mālers nomira, pirms to kāds atskaņoja.
Tā pat nebija pabeigta.
Māte man mēdza sacīt,
lai pabeidzu to savā galvā.
Es ļoti gribu, lai tu atgriezies.
Velns!
2037. gada vasarā bija daudzie ugunsgrēki.
Manā otrajā trimestrī - kādas 30 ekstrēmi karstas dienas pēc kārtas.
Centos neuzturēties karstumā. Visu laiku zuda elektrība, tā ka...
Viņš saprot savas slimības nopietnību?
Esat viņam stāstījusi?
Vai viņš saprot, ka no saulainas dienas var nomirt?
Nē, tam vēl neesmu atradusi īstos vārdus.
Viņš zina, ka viņam ir vasaras sirds.
Zina, ka no ekstrēmi karstām dienām ir jāizvairās.
Viņš tās sauc par tukšās sirds, nevis karstajām dienām.
Nu jā. Viņš saprot, ka jāuzmanās.
Vai tas bija pie vainas? Viņš par ilgu bija ārā?
Nē. Viņš nebija ārā.
Acīmredzot vecākie puikas viņu par kaut ko ķircināja
un viņš sadusmojās.
Tas izraisīja lēkmi.
Kad pie viņa ierados, tur bija arī maza meitene.
Viņai arī ir vasaras sirds.
Lai kurp vedīs nākotne, mēs zinām, ka ceļu mērosim kopā.
Tāpēc Alpha Integrated Therapeutics piedāvā jaunāko ēdamo medik...
Vai tētim arī bija vasaras sirds un es to mantoju no viņa?
Nē, mīlulīt.
Tētis bija dzimis 1999. gadā, un tolaik vasaras sirds nebija nevienam.
No tēta tu esi mantojis plašu un līdzjūtīgu sirdi.
Un šīs sirds dēļ viņš bija Manilā, kad sākās vētra.
Tevi slimu padarīja pasaule, tāpēc ka pasauli padarījām slimu mēs.
Bet tagad mēs tevi ārstēsim.
Viena meitene skolā teica,
ka cilvēki ar vasaras sirdi nodzīvo tikai līdz 30.
Tātad, tā kā man nākamgad paliek desmit gadi,
tas nozīmē, ka man atlikuši vēl divi desmit gadu mūži.
Nu, es tā nedomāju.
Es domāju, ka tev būs vēl daudz desmit gadu mūžu.
Varbūt tu esi kā kaķis. Tev būs deviņas dzīvības.
- Sanāk 90. - Jā.
Un, kad tev būs 30,
kāds tieši tev būs izgudrojis pilnīgi jaunu sirdi.
Sveicam ZiemasSalā,
labākajā imersīvajā terapijā karstuma slimību ārstēšanai.
ZIEMASSALS UZCEL SNIEGAVĪRU
Nu taču, tiesnese. Kāpēc es nevaru spēlēt?
Piedod. Šķiet, tev šodien skolā bija lēkme.
Bet es gribu spēlēt. ZiemasSals ir tizls.
Reizēm tas, kas mūs sargā, nav pats foršākais.
Taču šeit ir tava draudzene Lola.
Gribi palīdzēt, Ezra? Es atradu pogas viņa acīm.
Tev nav taisnība.
Mamma teica, ka mums abiem uztaisīs jaunu sirdi.
Un ka es nodzīvošu līdz 90 gadiem.
Šis ir aizsargāts savienojums ar Zvērnīcu2100.
Rebeka Šīrere, KUPRVAĻA1998F arhivāre.
Visa turpmākā komunikācija šajā pieslēgumā
ir Zvērnīcas2100 īpašums.
2046. gada 18. augusts. Trīs, divi, viens.
Ja tu šo uztver, lūdzu, atbildi.
Nu lūdzu.
Ja vēl aizvien mani dzirdi, lūdzu, atbildi.
Vakarnakt es dzirdēju vēl vienu.
Kur viņš ir?
Ja kaut kur ir kāds tēviņš, es tev palīdzēšu viņu sameklēt.
Es atkal gribu būt māte.
Šajā vietā. Šajā tagadnē.
Vai barības tam ir pietiekami?
Ja te ir viņš, tad jau droši vien ir pietiekami.
Tad jau droši vien...
Pievienot skaņu vārdnīcas saskarnei.
Kāpēc tu radi manas skaņas? Pēc tik ilga laika.
Es jūsu sugu esmu vērojusi visu mūžu.
Tu mani ieinteresēji.
Vai zini, kas ir "ieinteresēt"?
Vai es esmu tevi redzējusi tur, kur sākas debesis?
- Vai tevis dēļ daži no mums ir nogrimuši? - Nē.
Nē. Es jums nemūžam nedarītu pāri.
Es gribu no jums mācīties.
Tu mūs esi vērojusi. Tu zini mūsu dzīvi.
Vai vari man pateikt, ko tu meklē?
Mēs, kas nu mēs esam, dalām pasauli.
Visu, kas tajā ir.
Kad tā kļūst mazāk, arī mūsu kļūst mazāk.
Vai jums arī tā ir?
Mūsu jaunie elpā necilājas.
Viņi mūs pamet un aizpeld tālumā.
Mēs noskatāmies, kā viņi izgaist.
Tā ir aizpeldējuši visi manējie.
Es meklēšu, kur tev varētu būt barība.
Man viņš ir jāatrod. Viņš zina...
Pievienot vārdnīcas saskarnei.
Ja viņa neatradīs barību, varam viņu zaudēt. Un tēviņu arī.
Varbūt piedāvāt barību, lai viņa turpina meklēt?
Pieauguši kuprvaļi dienā apēd ap 1300 kilogramu.
- Pārsvarā krilu, bet... - Es nezināju.
Jā, tas, protams, rada sarežģījumus, kas mums būtu jāapspriež.
Labi ir tas, ka viņa grib pāroties. Tas pieder pie viņas migrācijas cikla,
tā ka mums būtu reāla iespēja to izpētīt, ja tēviņš būs gana spēcīgs.
Viņa būs visu mūsu turpmāk radīto kuprvaļu prototips.
- Lieliski pastrādāts, Beka! - Paldies.
Barība?
- Ar to būs sarežģīti. - Jā?
Tas neizskatītos labi - kvalitatīvu proteīnu atdot dzīvniekiem.
Āzijā ir draņķa sausums. Cilvēki tur mirst,
bet mēs valim izbarosim cilvēkam piemērotas kvalitātes barību,
lai piedabūtu to parunāt par ēšanu un kniebšanos.
- Sabiedrisko attiecību katastrofa. - Labi, labi. Taisnība.
Virsmas temperatūra pieaugusi, skābuma līmenis arī.
Līcis drīz būs mirusī zona.
Domājams, valis tur būs pēdējo sezonu.
Mums jārīkojas ātrāk. Jātiek galā līdz nedēļas beigām, pirms viss atklājies.
Piekrītu.
Kuprvalis ir tik ekskluzīvs, ka RītdienasZoo būs no spēles laukā.
Dod man pāris dienas laika.
""Mēs esam rozes," teica rozes.
Un viņu pārņēma skumjas, jo viņa puķe viņam bija stāstījusi,
ka viņa esot vienīgā visā visumā.
Un te tādu bija 5000.
Visas vienādas un vienā dārzā.
"Viņa būtu ļoti nikna," viņš pie sevis noteica,
"ja viņa šo redzētu.
Viņa baisi klepotu
un izliktos, ka mirst, lai tikai par viņu nesmietos.
Un ja es...
Un man būtu jāizliekas,
ka palīdzu viņai atlabt.
Citādi, ja es tā nedarītu
un sevi nepazemotu,
viņa patiešām ļautu sev nomirt.""
- Tagad palasīt man, mammu? - Nē, nē, nē.
Es... Tu vēl būsi dzīva.
Es ne. Tāpēc šis ir vecmāmiņas laiks.
"Un tad viņš turpināja domāt.
- "Man šķita, ka mana bagātība ir puķe..." - Tā tev patīk, ko?
"...kas ir vienīgā visā pasaulē...""
Vai valis, ar kuru tu runā, izklausās tāpat kā tas orangutans?
Nē. Es piešķīru orangutanam tava tēva balsi,
jo man viņa pietrūka.
Kā tad izklausās valis?
Kā vecmāmiņa Īva.
Nē, bet kā viņa izklausās patiesībā?
Gribi dzirdēt?
Atskaņot KUPRVALI1998. Pamatvārdnīcu.
Ko viņa saka?
Viņa saka: "Kas ir tas mazais cilvēks Ezra,
kuru es tik ļoti mīlu?"
Kad manis vairs nebūs, vai tu kādam dzīvniekam piešķirsi manu balsi?
Nē, mīlulīt. Jo tu neizmirsi.
""Bet patiesībā man piederēja tikai parasta roze."
Gribi redzēt, Ezra? Gribi redzēt rozes?
"Parasta roze," viņš teica."
Esmu Niks Biltons, un jūs varbūt esat dzirdējuši,
ka gribu sadarboties
ar labāko DNS balstītā intelektuālā īpašuma kompāniju pasaulē -
Zvērnīcu2100.
Jūs vaicāsiet, kāpēc tāda kompānija
kā Alpha grib darboties šajā jomā,
un atbilde ir vienkārša.
Alpha interesē tikai viena lieta:
noskaidrot, kam no tagadnes ir vieta nākotnē.
Labākā nākotnē.
Nākotnē ar ģenētiski precīziem ziloņiem, orangutaniem un,
cik esmu dzirdējis, varbūt arī ar kuprvaļiem.
Alpha bonusu piedāvājums ir satriecošs.
Man tik daudz kas no jums jāmācās.
Un es ceru, ka ar akcionāru atbalstu jūs šajā piedzīvojumā piebiedrosieties.
Nāc.
Atskaņot arhīva ierakstu 008.
Kur tu pēdējo tēviņu dzirdēji?
Netālu no šejienes.
Mēs viens otru atradām pie debesu apakšas.
Viņš nebija tāds kā šis.
Kas ar viņu notika?
Tas notika dienā.
Debesis bija tuvu.
To, kas mums bija barība, vairs nebija.
Tāpēc mēs meklējām jaunās vietās.
Viņš neredzēja, kas viņam no augšas trāpīja.
Tas viņā uztaisīja caurumus,
un viņš nogrima.
Līdz pašai apakšai.
Viņš vēl aizvien tur ir.
Es redzu, kā viņš mainās.
Kur ir šis jaunais tēviņš?
Es nevaru viņu atrast.
Jūs laikam esat Rebeka. Es esmu no vadības. Hendrikss.
Dienvidu puslodes projektu resursu pārvaldība.
Apturēt atskaņošanu.
Atvainojiet, Kristīna neteica, ka ar šo subjektu
- strādā vēl kāds. - Nē, es palīdzu, lai ātrāk iet uz priekšu.
Kavēties nedrīkst.
Ļoti iespējams, ka tas pēdējais kuprvalis pasaulē.
Pēdējie divi.
KUPRVALIS1998 un tēviņš, ar kuru viņa ir runājusi.
Jums ir vakardienas sarunas kopija? Nez kāpēc tā ir nobloķēta.
Domāju, ka vairāk jākoncentrējas uz mātīti.
Es paklausījos dažus jūsu ierakstus.
Mūsu jaunie elpā necilājas.
Gribēju vaicāt par jūsu izmantoto balsi.
- Balsi? - Valim.
Jūs izmantojat cilvēka balss avatāru, kas neatbilst Zvērnīcas protokolam.
Nu, tas noved pie tieši tādas
emocionālās pieķeršanās, no kādas cenšamies pasargāt.
Jūs mani nosūdzēsiet?
Nē, nē.
Nē. Dariet, kā pašai tīk.
Nu, es neesmu īstais soģis.
Pazinu džeku, kas sikspārņiem iedeva Merilinas Monro balsi.
Es paskatījos jūsu lietā.
Jūs arī ziloņiem izmantojāt balss avatāru.
Tas man palīdz izveidot saikni, uzdot labākus jautājumus.
Cilvēks, kura balsi izmantojat šoreiz -
Īva Šīrere...
Pieņemu, tā ir jūsu māte.
Un Sumatras orangutanam bija kāds kungs, vārdā Omars Hadads.
- Mans nelaiķa vīrs. - Skaidrs.
Nu, kā jau teicu, - kā pašai tīk.
Es pieprasīju nirēju komandu,
lai iegūtu vizuālu apstiprinājumu tēviņa eksistencei, varbūt DNS paraugu.
Jūs viņu redzējāt? Kā izskatījās?
Jā, ar tēviņu jūs šodien pastrādāt nevarēsiet,
un diemžēl nirēji viņu neatradīs.
Tas, ko dzirdat,
ir arhīva ieraksts no Gleišerbeja pirms septiņiem gadiem.
Tēviņš. Tagad jau miris.
- Miris? - Šķiet, sadursmē ar kuģi.
Jūs viņai atskaņojāt miruša vaļa riesta saucienus?
Jūs slims esat, sasodīts?
Es?
Jūs lasījāt misijas pamatuzdevumu? Mēs neglābjam indivīdus.
Mums ir vajadzīgs visas sugas šablons.
Viņa okeānā viņu meklē.
Demonstrē pārošanās laika uzvedību. Tas ir tas, ko mums no viņas vajag.
Īsti nezinu, kāpēc jums ir tik grūti to saprast.
Jūs domājat, ka neesam devuši tiem ēdienu un patvērumu, lai iegūtu vajadzīgo?
Varbūt jūs nezinājāt, ka tieši tā notika ar jūsu ziloņiem.
Es...
Varbūt jums likās, ka tas meklēja cilvēku, ar ko papļāpāt.
- Nu... - Es nespēju tajā piedalīties.
Tiešām? Jūs jau piedalāties.
Ei, Šīrere!
Ko mēs, jūsuprāt, te darām?
Tie ir augsti attīstīti dzīvnieki!
Jā, un mēs arī.
Un, ja neuzzināsim visu,
pirms viņa apjēgs, ka ir pēdējais valis pasaulē,
tad mums īsti nebūs darba, ne?
Vismaz ne tāda, ko var pārdot.
Gatava tikties?
- Jā. - Labi.
- Lieliski. - Un tā šķiet laba ideja...
- Es gribu ar jums runāt. - Rebeka,
- esmu nedaudz aizņemta. - Tas ir svarīgi.
Es atnākšu citreiz.
Jūs nemelojāt tikai man. Jūs melojāt viņai.
Viņas suga tik un tā izmirs.
Vismaz tagad varēsim viņu atjaunot, kad būsim visu saveduši kārtībā.
Vispirms mēs no viņiem taisām sveces un korsetes,
tad sabraucam ar kuģiem un piestūķējam viņiem vēderu ar plastmasas maisiņiem.
Un tomēr daži kaut kā izdzīvo.
Līdz oglekļa dioksīds okeānu pārvērš par skābi
un dzīvnieki, kurus viņa ēd, nespēj izveidot kaulus.
Un tad nu tagad...
tagad, kad ir atlicis tikai viens,
jums viņai ir jāmelo.
Un, ja jūs to būtu viņai atklājusi jau pašā sākumā,
cik ļoti viņa gribētu jums stāstīt savu stāstu?
Vai ja jūs būtu viņai izstāstījusi, ka šie ieraksti
aizstās to informāciju, ko dabā pieaugušie nodod jaunuļiem,
tāpēc ka dabas vairs nebūs.
Vai tas jums šķistu gana godīgi?
Biltons maksā vairāk tāpēc, ka mums ir pēdējā intervija ar kuprvali.
Tas ir ieguvums.
Ja cilvēki zinātu, ar ko nodarbojamies, ja prese uzzinātu...
Un kā tas varētu notikt?
Šo projektu pabeigs Hendrikss.
Jums jābrauc uz Aļasku.
- Tur ir kāda vilku suga... - Ko nozīmē "pabeigs"?
- ...Aleksandra arhipelāga vilks... - Ko viņš viņai teiks?
Viņš cenšas panākt viņas pašnāvību, lai RītdienasZoo kuprvali nedabūtu?
Vai to viņš dara?
Atvainojiet, man ir sapulce.
Atskaņot. Pārraidīt tēviņa dziesmu.
Nepārtrauktā cilpā.
"Lai vēlas pēcpusdienas gaisma iespīd pa staļļa spraugām
un, saulei rietot, slīd pāri ķīpām.
Lai nāk vakars.
Lai circeņi sāk čirkstināt,
kad sieviete paņem savas adatas un dziju.
Lai nāk vakars.
Lai rasa sakrājas uz garā zālē pamestā kapļa.
Lai parādās zvaigznes.
Lai mēness izbāž savu sudraba ragu."
- Mammu. - "Lai šis..."
Ļauj man pa...
Ļauj man pabeigt! Es iemācījos visu to sasodīto poēmu.
Nu ļauj man...
Es vienkārši gribu to izdarīt, kamēr neesmu aizmirsusi, jo mana atmiņa...
- "Lai la..." "Lai lapsa..." - Izbeidz. Izbeidz.
"Tas nāks. Tev nav jābaidās."
Es uz tevi tik drausmīgi dusmojos, mammu!
- Zinu. Zinu. - Tik drausmīgi dusmojos.
Bet, ja es būtu darījusi citādi, es dusmotos uz sevi...
un es negribu mirt, strīdoties pati ar sevi.
Tu stāstīji, ka dakteris Keregers teicis - tu atveseļošoties.
Es gribēju braukt mājās. Tu teici, lai nesteidzos.
Nu, cilvēki neizmirst, bet ziloņi gan.
Tu nedrīkstēji izlemt manā vietā, mammu.
Tavs darbs ir svarīgs.
Beka, viņa negribēja tevi uztraukt.
- Viņa gribēja, lai pabeidz savu darbu. - Tu zināji!
Kāpēc tu ne... Kas jums visiem ir, sasodīts?
Nu, man ir vēzis. Aknās un būtībā arī visur citur.
Mammu, nē. Bez jokiem.
Tu man meloji, mammu!
Tu man meloji.
Kad cilvēks savā stāstā nonāk līdz šai vietai, kurā esmu es,
viņš... viņš par pagātni vairs nedusmojas.
Un nākotne... Nākotnes plānos viņa vairs nav, tāpēc atliek tikai tagadne.
Tas ir vienīgais, kas mums ir. Tagadne.
- Ar to nepietiek. - Nē.
Bet... nekā cita mums nav.
Nu vairs tikai drusciņ.
Droši vien vairāk arī nekad nav bijis.
Pārtraukt pārraidi!
Konvertēt saturu uz angļu standarta sintaksi.
Ceļa nav. Ceļa nav.
- Ceļa nav. Ceļa n... - Ak dievs!
Ieslēgt runas mikrofonu. Sarunu neierakstīt.
Vai tu mani dzirdi?
Tas, ko tikko dzirdēji - neklausies tajā!
Neklausies, ko saka tēviņš. Vai dzirdi?
Bļāviens.
Ja tu vēl tur esi, lūdzu...
Es varu paskaidrot, kāpēc viņš tev nerādās,
kāpēc viņš tev neatbild.
Viņš neeksistē.
Nekāda tēviņa nav.
Tā balss, ko tu dzirdēji, bija no daudzu gadu pagātnes, no lielas tālienes.
Tas ir tikai ieraksts.
Labi, bļāviens!
Bļāviens. Nē, tu nezini, kas ir ieraksts.
Tā, kā lai tev to paskaidro?
Mēs gribējām uzzināt, kas notiek tev iekšā,
kāda ir tava dzīve.
Mēs to gribējām sevis dēļ,
nevis tāpēc, lai tev palīdzētu.
Mēs tev stāstām, lai peldi uz vietu, kur tu mirsi.
To darām mēs, nevis viņš.
Tas nav valis.
Tas valis nogrima pirms daudziem gadiem.
Viņa te nav.
Viņa balss nav īsta.
Peldi prom!
Atrodi barību.
Mēs tev melojam.
Tā mūsu suga dara, kad cieš.
Mēs melojam.
Viņa te nav?
Nē.
Jums ir skaņa tam, kā nav?
Kas nav īsts?
Tos sauc par meliem.
Mums tam skaņas nav.
Kāpēc teikt to, kas nav īsts?
Ir iespējams, ka tu esi pēdējā no savas sugas.
Mēs nevienu citu nevaram atrast. Tikai tevi.
Tad man laiks grimt.
Tu teici: kad jūs nogrimstat, viss sākas no jauna.
Jūs kļūstat par visu, kas nāk pēc tam.
Atdodat to, kas bija paņemts.
Jā.
Ir iespējams, ka kādreiz jūsu būs vairāk.
Kad?
Tas prasīs laiku.
Vairāk laika, nekā ir tev vai man.
Bet tas, ko tu man izstāstīji, ko mēs viena otrai teicām...
tas baros citus jaunos.
Un ar ko nākamā reize atšķirsies?
Ieslēgt runas mikrofonu. Sarunu neierakstīt.
Ievērojām, ka no jūsu nesankcionētās sesijas nav jaunu datu.
Neizdevās nodibināt kontaktu.
Nekā?
Viņa ir prom.
Man nav jāatgādina, ka mums pieder visas sarunas
starp Zvērnīcas2100 darbinieku un mērķa eksemplāru.
Nu, es pārkāpu protokolu.
Izmantoju savas nelaiķa mātes balsi. Piedodiet. Tas vairs neatkārtosies.
Mūsu laikos mēs no tik daudz kā atvadāmies.
No dzīvniekiem, cits no cita, no veselām pilsētām.
Saprotams, ka tas dara savu.
Ievēroju, ka Alpha līcī sākuši izrakteņu ieguvi.
Priecājos, ka paspējām pirmie.
Jā, šķiet, ka mēs, un tagad - viņi.
Aļaskā jūs strādāsiet dabā, tāpēc būs jāpaņem portatīvais komplekts.
Ar datubāzi to savienos augšupsaite.
Vēsākos laikapstākļos Ezram varētu būt vieglāk.
Jā. Jā.
Skolā manis vairs nebūs.
- Tāpēc, ka esi slims? - Mēs pārceļamies.
- Uz kurieni? - Uz Aļasku.
Mana mamma runās ar vilkiem.
Vai satiksies ar mani šeit un izstāstīsi, ko tas nozīmē?
Jā. Man liekas, ka Aļaskā vēl ir ziema.
Varbūt es aizbraukšu ciemos un mēs uzcelsim īstu sniegavīru.
Nu droši. Taisi vaļā.
Kuprvaļi izmira 2046. gadā.
Kādreiz to uz planētas bija 125 000.
No vasaras barošanās vietām pie poliem tie migrēja
uz siltākiem ūdeņiem pie ekvatora, lai pārotos.
Vaļi bija slaveni ar savām dziesmām -
komplicētām vokalizācijām, ar kuru palīdzību tie sazinājās.
Garknābja grifi izmira 2039. gadā.
Kaut savulaik to bija 80 miljoni...
Āfrikas ziloņi izmira 2040. gadā.
Pirms izmiršanas tie bija...
Tapanuli orangutani izmira 2045. gadā. Pēc...
Polārlāči izmira 2043. gadā,
tāpēc ka klimata pārmaiņu dēļ jūrā izkusa ledus.
- Esi gatavs? - Jā.
- Trīs stundas? - Jā.
Un nevienam par to nestāstiet.
Nevienam.
Nekad.
Un ar ko nākamā reize atšķirsies?
Tā mainīsies tikai tad, ja mainīsimies mēs.
Ja beigsim stāstīt par pasauli melus.
Ja vairs negaidīsim, lai pasauli labo tie, kas nāks pēc mums, jo paši to nedarījām.
Te būs labi.
Te zivju vairs nav.
Ja būtu, mēs zinātu.
Es tagad strādāju Alpha.
Skaidrs.
Kā tu zini, ka viņa te vēl ir?
Es nezinu.
Nāc!
- Gatavs? - Jā.
- Trīs, divi, viens, aiziet. - Trīs, divi, viens.
- Cik ilgi es te drīkstu būt? - Ilgi ne.
Viņa taču mūs neapēdīs, ko?
Tev zobu ir vairāk nekā viņai. Bet, ja apēstu, viņai nevarētu pārmest.
Es nezinu, ko nozīmē šī skaņa.
Mūzika? Tā katram nozīmē ko citu.
Tas no jums, kurš to radīja. Vai tu viņu pazīsti?
Nekad neesmu viņu satikusi. Tikai dzirdējusi viņa mūziku.
Bet tu viņu vēl aizvien vari dzirdēt?
Jā.
Nu lūdzu.
Tātad tu vari zināt viņa pasauli, bet nepazīt viņu pašu?
Jā.
Un tie, kas vēl nav sākušies?
Vai viņi dzirdēs tās skaņas, ko mēs radām šodien?
Jā.
Kur viņa ir?
Domāju, ka prom.
Tā ir viņa.
Tu viņiem parādīsi, kā pasaulē jādzīvo.
Brīdināsi par mums.
Tu redzi, uz ko esam spējīgi, ko jau esam izdarījuši.
Izstāsti viņiem, kādi mēs esam.
Es jau izstāstīju.
Tulkojis Imants Pakalnietis