שינוי הטמפרטורה בכדור הארץ: 1.8+ מעלות -
מינים שאבדו במאה זו: 411,227+ -
ספרי לי על הסוף.
הסוף?
איפה נגמר מעגל?
זה תמיד נגמר עכשיו ומתחיל עכשיו.
אנחנו קמים ונופלים על הנשימה שלנו כל עוד העולם מאפשר.
הימים נדחקים אלינו
ואז חולפים הלאה.
העכשיו נהפך לאחר כך עד שאנחנו נשמטים.
ומחזירים את מה שנלקח.
זה מה שרצית לדעת?
אני רוצה לדעת הכול.
היי, טיגריס.
נרדמת מול הטלוויזיה.
סבתא הקריאה לי סיפור. את הסיפור על הפילים המעופפים.
אבל... הם לא באמת יכולים לעוף.
נכון?
לא, חמוד. היה להם חדק, לא כנפיים.
אתה יודע את זה. הראית לי תמונות.
קדימה, אמיגו. בוא.
אני מקווה שזה לא עוד יום כתום.
17 באוגוסט 2046.
כוננות כתומה הוכרזה בקאלי, קולומביה, עד שקיעת השמש.
יש לצמצם את השהות מחוץ לבית.
קולומביה -
אף גדול סנפיר אחד לא נצפה כאן העונה.
אני מרגיש כאילו אני מתהלך בבית ישן נטוש,
צועק אם יש מישהו בבית.
אם הם שם, נראה שהם לא רוצים לבוא במגע.
זה מזכיר לי אותך, עכשיו שאני חושב על זה.
ראיתי שהיה עוד אירוע עלייה לחוף.
שלושה בודדים בפיירוול ספיט. יש לך מושג למה?
למה שחיה בריאה
ויפה תבחר לשים קץ לחיים היחידים שלה רק משום שהעולם בבלגן?
- אני לא יודע. תגידי את. - בסדר, מרקו.
אולי עדיף היה לא להתקשר אליך.
בסדר. את עובדת אצל המתחרים, בק.
למעשה, מה שאת מבקשת הוא ריגול תעשייתי,
לא נימוס מקצועי.
"טומורוזו" נעשו פרנואידים מאוד בנוגע להאקרים,
למרגלים ולמאהבות לשעבר מחברה מתחרה
שמתקשרות לבקש מידע.
אני בטוח שאת חותמת על כל הסכמי הסודיות שאני חותם.
בעלי החיים והזמן אוזלים מן העולם.
נדירות מעלה את הערך.
אז בוודאי ובוודאי שצריך לשתף מידע.
אם הייתי עובד עם אחד, הייתי מעדכן אותך.
אני בטוח שהיית נוהגת כך איתי.
את היית נוהגת כך, נכון?
הייתה לי אחת.
עד לשבוע שעבר. ואז היא השתתקה.
ימים שלמים לא שמעתי כלום ועכשיו איבדתי אותה.
טמפ' המים מעל 32 מעלות ברוב הימים.
הקרילאים נגמרו. כמעט.
מארג המזון קורס.
אם היא לא תחזור, יסגרו אותנו.
אז נחזיק אצבעות, בק. אני מקווה שהיא תחזור.
טוב לדעת שעדיין יש אחת לפחות בעולם.
שמרי על קשר.
נוסף על החום ועל איכות האוויר,
ידוע שדחק רגשי
עלול לגרום אירועים לבביים הקשורים למחלת הלב קיץ.
אני יודעת.
ארבעה מקרי מוות יוחסו לקרדיומיופתיה תרמית,
המוכרת בשם מחלת לב קיץ, במהלך אירוע החום הקיצוני הנוכחי.
מד הבריאות של "משמר חיות המחמד" נכבה.
טוב, אני רוצה שתשמור על עצמך בחוץ ואתה יודע מה לעשות.
- אימא... - להשאיר את הסיכה כחולה...
אני יודע. זו המטלה.
ואם היא הופכת צהובה?
- אני צריך להירגע. - ואם היא מהבהבת באדום?
- לחשוב על דברים שמחים במקום. - נכון.
טוב.
רבקה שירר, ארכיונאית.
עובדת מנג'רי 2100, ברוכה הבאה. בחרי יעד.
אתר מחקר, באיה מלאגה.
תשמיע את המגע האחרון, שיחת ארכיון 005.
אני אימא. ואת?
ארבע פעמים.
מתי הייתה הפעם האחרונה?
חמישה סיבובים לפני עכשיו הוא עשה את דרכו לעולם.
ריק מהבנה אך מלא רצון.
הוא תפס את מקומו כנגד עורי.
הייתי כולי מזון בשבילו, מכל כיוון.
הוא היה לי התכלית.
איך ידעת מה לעשות?
אמי עשתה כך למעני.
היא לימדה אותי את הדרך ואת הבעיה.
- בוקר טוב, עזרא. - בוקר טוב.
מה שלומך היום?
אתה יודע איזה מין יום הוא היום, נכון?
כן, כתום.
אז לא יותר מרבע שעה בחוץ.
כל עוד האש בוערת, איכות האוויר לא טובה.
וזה אומר שהלב שלך צריך כמה שיותר חמצן.
בוא נשאיר את הסיכה כחולה.
איפה בנך עכשיו?
הוא הרחיק מחוץ לטווח קולי.
ואז התרחק עוד.
שאלתי מה המרחק שיצטרך לחזור.
הוא אבד ונשר.
- לא ראית אחד. - כן ראיתי.
אין מצב!
הם לא קיימים כבר אלפי שנים.
מימי הדינוזאורים.
- היא הכירה לך דינוזאורים? - הוא אמיתי.
אימא שלי ראתה אותו. זה מה היא עושה. הוא חוקרת את האחרונים.
רוצה לראות אותי מפליץ טיגריס?
- איכס. מה הבעיה שלך? - אתה צריך להיזהר, עזרא.
כן, שקרן. אדום הוא מוות.
אימא שלי הכירה את הטיגריס הזה. באמת!
רבקה! בוקר טוב.
לא ידעתי שחזרת.
בתאגיד מתחילים להתעצבן.
אנחנו מוציאים כאן המון זמן וכסף.
יש לך מושג מה קורה?
דווקא הלך מצוין. היא הגיבה יפה.
אבל, את יודעת,
נראה שאיבדנו לגמרי את הקשר בימים האחרונים.
מעניין אם יש לנו בעיות של תחרות כמו שהיו בווירונגה.
תעדכני אותי אם צריך לערב את עורכי הדין.
אם טומורוזו מחבלים בעבודה שלך...
זה רק רעש אופף, עבודות הכרייה. הוא נשמע חזק בעומק.
אז אני אחליף את התדרים היום.
אולי זה יעזור.
אנחנו חייבים להזדרז הפעם. הזמן אוזל.
אז אם היא תבוא, אני אמסור לה.
תשמיע את המגע האחרון. 12 באוגוסט, בוקר.
בדרך שלימדה אותי אימא קשה יותר ויותר ללכת.
גם אצלך זה כך?
עצור השמעה.
איפה את?
פתח מיקרופון. התחל השמעה.
החתם שעה ותאריך של השידור.
בחר מאהלר, סימפוניה מס' עשר, האדאג'ו.
בפעם הקודמת שאלת אותי על אימא שלי.
שמה היה איב.
אני שומעת את קולה כשאני מדברת איתך.
כך את נשמעת לי.
אישה מבוגרת שאוהבת לשבת בסירת משוטים
באגם בהרי ברקשייר ולשתות בורבון בשקיעה.
לא שאת יודעת מה משהו מזה אומר.
היא נהגה לומר שבכל פעם שאני מרגישה עצובה או בודדה,
אני יכולה לדמיין את גוסטב מאהלר מתקשר איתי
מזמן אחר.
לבו של מאהלר נשבר כשהוא כתב את זה.
בתו מתה שנה קודם לכן ממחלת השנית.
כך החיים הביאו אותו להישמע.
מאהלר מת לפני ששמע את היצירה מנוגנת.
היא אפילו לא הייתה גמורה.
אמי נהגה לומר לי
לסיים אותה בראשי.
אני באמת רוצה שתחזרי.
לעזאזל.
בקיץ 37' היו המון שרפות.
כ-30 ימי חוץ קיצוני ברצף במהלך השליש השני להריוני.
ניסיתי להימנע מהחום, אבל היו הפסקות חשמל כל הזמן.
הוא מבין את חומרת מצבו?
אמרת לו?
האם הוא מבין שהוא עלול למות בגלל יום שמש?
לא, לא מצאתי את המילים להסביר את זה.
הוא יודע שיש לו לב קיץ.
הוא יודע מהם ימי חום קיצוני ושהוא צריך להימנע מהם.
הוא מכנה אותם "ימים ללא לב" במקום "חום קיצוני,"
אז כן, הוא מבין שהוא חייב להיזהר.
זה מה שקרה? הוא שהה זמן רב מדי בחוץ?
לא, הוא לא היה בחוץ.
מתברר שכמה בנים בוגרים ממנו הקניטו אותו על משהו,
וזה עצבן אותו.
זה מה שהצית את התקרית.
הייתה איתו ילדה אחת כשהגעתי לשם.
גם לה יש לב קיץ.
לאן שלא יוביל העתיד, אנחנו יודעים שנלך לשם ביחד.
ולכן "אלפא טיפולים מתוכללים" מציעה את המילה האחרונה בתרופות מאכל...
לאבא היה לב קיץ והוא העביר לי אותו?
לא, חמוד.
אבא שלך נולד ב-1999 ואז לאף אחד לא היה לב קיץ.
אבא שלך העביר לך לב גדול ורחב.
ובגלל הלב הגדול והרחב הזה
הוא היה במנילה כשפרצה הסופה.
העולם עשה אותך חולה משום שאנחנו עשינו את העולם חולה.
אבל עכשיו אנחנו נבריא אותך.
ילדה אחת בבית הספר אמרה
שאנשים עם לב קיץ חיים רק עד גיל 30.
אז כיוון שבשנה הבאה אהיה בן עשר,
זה אומר שיהיו לי רק עוד שני חיים של עשר שנים.
אני לא מאמינה בזה.
אני מאמינה שיהיו לך עוד הרבה חיים של עשר עשרים.
אולי אתה כמו חתול ויהיו לו תשעה חיים.
- זה 90 שנה. - נכון.
אני בטוחה שעד שתהיה בן 30,
מישהו כבר ימציא לב חדש לגמרי במיוחד בשבילך.
ברוכים הבאים לווינטרצ'יל,
הטיפול האימרסיבי הטוב ביותר לבעיות שמקורן בלב.
וינטרצ'יל לבנות איש שלג -
בבקשה, שופטת. למה אסור לי שחק?
מצטערת, חבוב.
נראה שהיה לך אירוע בבית הספר היום.
אבל אני רוצה לשחק. וינטרצ'יל מבאס.
לפעמים הדברים שמגינים עלינו לא הכי מהנים.
אבל החברה שלך לולה כאן.
ללחוץ כדי למצוא חברים -
רוצה לעזור, עזרא? מצאתי כפתורים לעיניים שלו.
אימא שלי אומרת שאת טועה.
היא אמרה שייצרו לבבות חדשים לשנינו.
ושאני אחיה עד גיל 90.
זה קישור מאובטח למנג'רי 2100.
רבקה שירר, ארכיונאית של גדולת סנפיר 1998.
כל מה שיבוא בהמשך בממשק התקשורת
הוא רכוש של מנג'רי 2100.
שמונה עשר באוגוסט 2046. שלוש, שתיים, אחת.
אם את שומעת את זה, עני בבקשה.
נו כבר.
אם את עדיין שומעת אותי, עני בבקשה.
שמעתי עוד אחד אתמול בלילה.
איפה הוא?
אם יש שם זכר אי-שם, אעזור לך למצוא אותו.
אני רוצה להיות שוב אימא.
במקום הזה, בעכשיו הזה.
יש מספיק אוכל לזה?
אם הוא אכן כאן, מן הסתם יש מספיק.
מן הסתם יש...
הוסף קול לממשק אוצר המילים.
למה את יוצרת את הקולות שלי? אחרי כל כך הרבה זמן.
התבוננתי בבני מינך כל חיי.
עוררת את סקרנותי.
את יודעת מה זה "סקרנות"?
ראיתי אותך היכן שמתחילים השמיים?
- את גרמת לכך שחלקנו ניפול? - לא.
לא, לא הייתי פוגעת בך.
אני רוצה ללמוד ממך.
את התבוננת. את יודעת איך אנחנו.
תוכלי לספר לי מה את מחפשת?
אנחנו, שהם אנחנו, חולקים את העולם.
את כל מה שבו.
כשהוא מתמעט, גם אנחנו מתמעטים.
כך זה אצלך?
החדשים שלנו לא קמים ונופלים על הנשימה.
הם עוזבים אותנו לטובת המרחקים.
אנחנו צופים בהם נעלמים.
כל מי שהיו שלי הלכו בדרך זו.
אני אחפש אוכל בשבילך.
אני צריכה למצוא אותו. הוא יודע...
הוסף לממשק אוצר המילים.
אם היא לא תמצא משהו לאכול, אנחנו עלולים לאבד אותה שוב. ואת הזכר.
אולי נציע לה אוכל כדי להמשיך?
גדולי סנפיר בוגרים צריכים 1400 ק"ג מזון ביום.
- בעיקר קרילאים, אבל... - לא ידעתי.
כן, ברור שיש לכך השלכות שנצטרך לדבר עליהן בינינו.
החדשות הטובות הן שהיא רוצה להזדווג,
וזה חלק ממחזור הנדידה,
אז אולי נקבל חלון אמיתי להתנהגות הזאת אם הזכר יהיה...
את יודעת, מספיק חזק.
היא תהיה האבטיפוס לכל לווייתן גדול סנפיר שנפתח בעתיד.
- עשית עבודה מצוינת היום, רבקה. - תודה.
אוכל?
- זה לא פשוט. - כן?
זה לא ייראה טוב אם ניקח חלבון איכותי
ונציע אותו לבעלי חיים.
יש בצורת מחורבנת באסיה.
אנשים מתים שם,
ואנחנו נאכיל לווייתנית בחומרי מזון באיכות אנושית
כדי לגרום לה לדבר על אוכל ועל זיונים.
זה אסון תדמיתי.
בסדר. מקובל עליי.
טמפ' פני המים עלתה. רמת החמצת האוקיינוסים עולה.
המפרץ יהפוך לאזור מת.
רוב הסיכויים שזו העונה האחרונה כאן.
אנחנו רק צריכים לקדם את זה.
לסיים עד סוף השבוע לפני שהכול יצא.
אני מסכים.
בלעדיות על לווייתן גדול סנפיר מעיפה את טומורוזו מהמשחק.
תני לי רק עוד כמה לילות.
"אנו שושנים", ענו השושנים.
והוא התעצב אל לבו עצב רב. השושנה שלו סחה לו
כי היא אחת ויחידה במינה בעולם כולו.
והנה מצא כאן 5,000 שושנים,
שכולן דומות זו לזו, בגן אחד בלבד.
"היא הייתה מצטערת מאוד," הרהר בלבו,
"אילו ראתה את כל אלה.
היא הייתה משתעלת,
ומעמידה פנים שהיא נוטה למות, כדי לא להיראות מגוחכת.
ואם אני...
ואז הייתי אנוס להעמיד פנים
כדואג לשלומה.
שאם לא כן
גם כדי להשפיל את כבודי אני,
היא הייתה מתירה לעצמה למות באמת."
- רוצה שאני אקרא קצת, אימא? - לא, לא, לא.
אני... את תהיי כאן.
אני לא. אז עכשיו הזמן של סבתא.
אחר כך הוסיף ואמר בלבו,
- "האמנתי שעשיר אנוכי בפרח..." - אתה אוהב את הסיפור הזה, נכון?
"יחיד סגולה שאין כמותו בעולם..."
הלווייתנית שאת מדברת איתה נשמעת כמו שהאורנגאוטן נשמע?
לא, לאורנגאוטן נתתי את הקול של אבא שלך
כי התגעגעתי אליו.
אז איך הלווייתנים נשמעת?
כמו סבתא איב.
לא, איך היא נשמעת במציאות?
רוצה לשמוע?
תשמיע את גדולת סנפיר 1998, אוצר מילים בסיסי.
מה היא אומרת?
הוא אומרת, "מי זה אדם הקטן הזה, עזרא,
שאני אוהבת כל כך?"
אחרי שאמות, תיתני לבעל חיים את הקול שלי?
לא, מותק. כי אתה לא בסכנת הכחדה.
והנה ראיתי כי אין זו אלא שושנה פשוטה ושכיחה.
רוצה לראות, עזרא? רוצה לראות שושנים?
"שושנה פשוטה," הוא אמר.
אני ניק בילטון, ורבים מכם שמעו אולי
שאני מעוניין לאחד כוחות
עם חברת הקניין הרוחני מבוסס הדנ"א המתקדמת בעולם,
מנג'רי 2100.
עכשיו, אולי תשאלו למה חברה
כמו אלפא רוצה להיות בתחום הזה,
והתשובה פשוטה.
אלפא מעוניינת בדבר אחד בלבד:
לזהות למה מההווה יש מקום בעתיד.
בעתיד טוב יותר.
עתיד עם בנק גנים של פילים, של אורנגאוטנים,
וממה ששמעתי, אולי אפילו של לווייתנים גדולי סנפיר.
חבילת ההטבות של אלפא היא יוצאת מן הכלל.
יש לי כל כך הרבה מה ללמוד מכם.
וכולי תקווה שבאישור בעלי המניות,
תצטרפו אליי למסע הזה.
בוא.
תשמיע את שיחת ארכיון 008.
איפה שמעת את הזכר האחרון?
הוא היה לא רחוק מכאן.
מצאנו זה את זה בקרקעית השמיים.
הוא היה שונה מהזכר הזה.
מה קרה לו?
זה היה ביום.
השמיים היו קרובים.
אלה שהיו לנו למזון נעלמו.
אז חיפשנו במקומות אחרים.
הוא לא ראה מה פגע בו מלמעלה.
זה ניקב בו חורים
והוא נשר.
כל הדרך עד למטה.
הוא עדיין שם.
אני רואה אותו בעודו משתנה.
איפה נמצא הזכר החדש הזה?
אינני מוצאת אותו.
את מן הסתם רבקה. אני מהמבצעים. הנדריקס.
ניהול משאבי פרויקטים, חצי הכדור הדרומי.
עצור השמעה.
סליחה, כריסטינה לא אמרה לי שעוד מישהו עובד
- עם הנחקרת. - לא, אני בא בלילות
כדי לעזור לזרז את העניינים.
הזמן דוחק.
יש סיכוי טוב שזה גדול הסנפיר האחרון בעולם.
שני האחרונים.
גדולת סנפיר 1998 והזכר שהיא מתקשרת איתו.
יש לך עותק של התמלול של אמש?
משום מה הוא חסום.
אני מציע שנתמקד בנקבה עכשיו.
עברתי על חלק מההקלטות שלך.
החדשים שלנו לא קמים ונופלים על הנשימה.
רציתי לשאול אותך על הקול שבחרת.
- הקול? - של הלווייתנית.
את משתמשת באווטאר קולי אנושי, בניגוד לפרוטוקול של מנג'רי.
זה מוביל בדיוק לסוג
ההיקשרות הרגשית שאנחנו מנסים להישמר מפניה.
אתה מתכוון להסגיר אותי?
לא, לא.
לא. עשי מה שעושה לך טוב.
מי אני שאשפוט?
הכרתי בחור שעבד עם עטלפים ונתן להם את הקול של מרילין מונרו.
עיינתי בתיק שלך.
השתמשת באווטאר קולי גם עם הפילים.
זה עוזר לי להתחבר, לשאול שאלות טובות יותר.
הקול האנושי שבו את משתמשת כאן,
איב שירר,
היא אימא שלך, אני מניח.
והאורנגאוטן בסומטרה,
איזה אדון בשם עומאר חדד.
- בעלי המנוח. - כן.
כמו שאמרתי, מה שעושה לך טוב.
הגשתי בקשה לצוות צלילה
כדי לצלם את הזכר, אולי אפילו להשיג דגימת דנ"א.
ראית אותו? איך הוא נראה?
כן.
לא תצליחי לעבוד עם הזכר היום,
ולמרבה הצער, צוות הצלילה לא יצליח למצוא אותו.
מה שאת שומעת...
זו הקלטת ארכיון מאזור גליישר ביי לפני שבע שנים.
זה היה זכר. הוא כבר מת.
מת?
התנגשות עם כלי שיט.
השמעת את קריאת ההזדווגות שלה מלווייתן מת?
מה יש לך, לעזאזל?
לי?
קראת את הגדרת המשימה?
אנחנו לא מצילים יחידים.
אני רוצים תוכנית הצלה לכל המין.
היא שם בחוץ עכשיו, מחפשת אותו.
מציגה מנהגי הזדווגות, שזה מה שאנחנו רוצים שהיא תעשה.
אני לא מבין למה קשה לך כל כך לקבל את זה.
את...
נראה לך שלא שיחדנו אותם באוכל ובמקלט כדי להשיג את מבוקשנו?
אולי לא ידעת שזה מה שקורה
עם הפילים שחקרת.
אני...
אולי חשבת שהיא מחפשת בן אדם
כדי להתעדכן בענייני השעה.
- כלומר... - אני לא יכולה להיות חלק מזה.
באמת? את כבר חלק מזה.
היי, שירר!
מה חשבת שאנחנו עושים כאן?
הם חיות מתוחכמות מאוד.
נכון, וגם אנחנו.
ואם לא נחלוב את המוח שלה
לפני שהיא תקלוט שהיא הלווייתנית האחרונה בעולם,
אז אין לנו באמת עסק, לא ככה?
לא עסק שאפשר למכור, בכל אופן.
מוכנה לישיבה?
- בהחלט. - טוב.
- יופי. - ואני חושבת שזה רעיון מצוין...
- אני רוצה לדבר איתך. - רבקה.
- אני קצת עסוקה עכשיו. - זה חשוב.
אני יכולה לבוא שוב.
לא רק לי שיקרת.
שיקרת לה.
היא בדרך להיכחד בלאו הכי.
כך לפחות נוכל להחזיר אותה כשנתקן את המצב.
קודם אנחנו עושים מהם נרות ומחוכים,
אחר כך אנחנו דורסים אותם בספינות וממלאים להם את הבטן בשקיות ניילון.
ובכל זאת, איכשהו, אחדים שורדים.
עד שהפחמן הדו-חמצני הופך את האוקיינוס לחומצה,
והחיות שהיא אוכלת לא יכולות אפילו לפתח עצמות,
ולכן עכשיו...
עכשיו שנשארה רק אחת,
את צריכה לשקר לה.
אם היית מספרת לה את כל זה בהתחלה,
עד כמה היא הייתה מעוניינת לספר לך את סיפור חייה?
ומה אם היית מספרת לה שההקלטות שלנו
יחליפו את המידע שעובר מבוגר לצעיר בטבע
כי לא יהיה עוד טבע?
זה היה הוגן מספיק לטעמך?
בילטון משלם יותר כי רק לנו יש ריאיון פרידה
עם הלווייתן גדול הסנפיר.
זו הצלחה.
אם הציבור ידע מה אנחנו עושים, אם התקשורת תשמע...
ואיך זה יקרה?
הנדריקס יכול לסיים כאן.
אנחנו רוצים שתיסעי לאלסקה.
- יש שם מין של זאב... - מה זאת אומרת "לסיים"?
- מה הוא יגיד לה? - שנקרא זאב ארכיפלג אלכסנדר.
הוא מנסה לגרום לה שתעלה לחוף כדי שלטומורוזו לא יהיה גדול סנפיר?
זה מה שהוא עושה?
אם תסלחי לי, יש לי ישיבה.
השמעה. שדר את שיר הזכר.
בלולאה רצופה.
שהאור של שלהי אחר הצהריים יאיר מבעד לסדקים באסם,
ינוע מעלה על ערמות הקש בעת שהשמש שוקעת.
שיבוא הערב.
שישתפשפו הצרצרים
בעת שאישה נוטלת את המסרגות ואת הצמר שלה.
שיבוא הערב.
שיתאסף טל על המעדר הנטוש בעשב ארוך.
שיופיע הכוכבים.
שתסגיר הלבנה את קרן הכסף שלה."
- אימא. - ש...
תני לי...
תני לי לסיים. למדתי בעל פה את כל השיר הארור.
רק תני לי...
אני רק רוצה להצליח בזה לפני שאשכח אותו, כי הזיכרון שלי...
- ש... שהשועל. - תפסיקי.
שיבוא השועל כרצונו. אין סיבה לפחד."
אני כל כך כועסת עלייך, אימא.
- אני יודעת. - אני כל כך כועסת.
אבל אילו עשיתי משהו אחרת, הייתי כועסת על עצמי...
ואני לא רוצה למות באמצע ויכוח עם עצמי.
אמרת לי שדוקטור קראגר אמר שמצבך משתפר.
רציתי לבוא הביתה.
רציתי לבוא הביתה ואמרת לי שאין מה למהר.
בני האדם לא הולכים להיכחד, והפילים כן.
זו לא הייתה החלטה שלך, אימא.
העבודה שלך חשובה.
בקה, היא ניסתה לא לצער אותך.
- היא רצתה שתסיימי את העבודה שלך. - אתה ידעת. ידעת.
למה לא... מה לעזאזל הבעיה שלכם?
לי יש סרטן בכבד ובכל מקום אחר, פחות או יותר.
אימא, לא. בלי בדיחות.
שיקרת לי, אימא.
שיקרת לי.
כשתגיעי לחלק בסיפור שלך שבו אני נמצאת עכשיו,
את תפסיקי לכעוס על העבר.
והעתיד, העתיד לא כולל אותך בתוכניות שלו, אז נשאר רק העכשיו.
זה כל מה שיש לנו. העכשיו.
- זה לא מספיק. - לא.
אבל... זה כל מה שיש לנו.
רק עוד קצת עכשיו.
כנראה זה כל מה שהיה לנו תמיד.
עצור את השידור.
המר תוכן לתחביר אנגלי תקני.
אין דרך. אין דרך.
- אין דרך. אין... - אלוהים.
פתח מיקרופון. אל תקליט את השיחה.
את שומעת אותי?
מה ששמעת עכשיו, אל תקשיבי.
אל תקשיבי לזכר. את שומעת אותי?
לעזאזל.
אם את עדיין שם, בבקשה רק...
יש סיבה לכך שהוא לא מופיע מולך,
יש סיבה לכך שהוא לא עונה.
הוא לא קיים.
אין אף זכר.
הקול ששמעת הוא מלפני שנים רבות, מרחוק מאוד.
זו רק הקלטה.
טוב, לעזאזל.
לעזאזל. לא, את לא... את לא יודעת מה זו הקלטה.
טוב. איך אסביר לך את זה?
רצינו להכיר אותך מבפנים,
את אורח חייך.
רצינו את זה למען עצמנו,
לא כדי לשפר את חייך.
אנחנו אומרים לך לשחות למקום שתמותי בו.
אנחנו עושים את זה. לא הוא.
לא לווייתן.
הלווייתן ההוא נשר לפני שנים.
הוא לא כאן.
הקול שלו לא אמיתי.
שחי הרחק.
לכי לחפש מזון.
אנחנו משקרים לך.
זה מה שבני מיננו עושים כשאנחנו במצוקה.
אנחנו משקרים.
הוא לא כאן?
לא.
יש לך צליל שמבטא את מה שלא נמצא?
שאינו אמיתי?
זה נקרא שקר.
לנו אין צליל לזה.
למה להגיד משהו שאינו אמיתי?
ייתכן שאת האחרונה מבני מינך.
אנחנו לא מוצאים אחרים. רק את.
אם כך, הגיע זמני לנשור.
אמרת שכשאתם נושרים, זה מתחיל מחדש.
נהפכים לכל מה שבא לאחר מכן.
מחזירים את מה שנלקח.
כן.
ייתכן שיום אחד יהיו עוד מסוגך.
מתי?
זה ייקח זמן.
זמן רב יותר משיש לך ולי.
אבל מה שסיפרת לי, הדברים שאמרנו זו לזו...
הם יזינו חדשים נוספים.
אבל מה יהיה שונה בפעם הבאה?
פתח מיקרופון. אל תקליט את השיחה.
שמנו לב שלא נוספו נתונים מהשיחה הלא מאושרת שלך.
לא הצלחתי ליצור קשר.
בכלל?
היא נעלמה.
אני לא צריך להזכיר לך שאנחנו הבעלים של כל תוכן מכל שיחה
בין עובד של מנג'רי 2100 לפריט יעד.
הפרתי את הפרוטוקול.
השתמשתי בקול של אמי המנוחה. אני מצטערת.
זה לא יקרה שוב.
אנחנו נפרדים מכל כך הרבה דברים בימים אלה.
בעלי חיים, זה מזה, ערים שלמות.
מובן שיש לזה מחיר.
שמתי לב שאלפא התחילו לכרות במפרץ.
אני שמחה שהגענו לשם לפניהם.
כן, נראה כאילו אנחנו, ועכשיו הם.
את תעבדי בשטח באלסקה,
אז תצטרכי לקחת מכשיר נייד.
יהיה לו ערוץ שידור לבסיס הנתונים.
האקלים הקר עשוי להיות נוח יותר לעזרא.
כן.
לא אהיה יותר בבית הספר.
- כי אתה חולה? - אנחנו עוברים בית.
- לאן? - אלסקה.
אימא שלי הולכת לדבר עם זאבים.
תפגוש אותי כאן ותגיד לי מה זה אומר?
כן. אני חושב שעדיין יש חורף באלסקה.
אולי אוכל לבקר אותך ונבנה איש שלג אמיתי.
קדימה. תפתח.
הלווייתן גדול הסנפיר נכחד ב-2046.
בשלב מסוים היו יותר מ-125,000 בכדור הארץ.
הם נדדו משטחי המרעה שלהם ליד הקטבים
כדי להזדווג במים חמים יותר באזור קו המשווה.
הם היו ידועים בזמרתם,
שירה קולית מורכבת שאפשרה להם לתקשר.
הנשר ההודי נכחד ב-2039.
אף שפעם היו 80 מיליון...
הפיל האפריקני נכחד ב-2040.
לפני ההכחדה הוא היה...
האורנגאוטן הטפנולי נכחד ב-2045. אחרי ש...
דוב הקוטב נכחד ב-2043
כשבית הגידול שלו בקרח הימי אבד עקב שינוי האקלים.
- אתה מוכן? - מוכן.
- שלוש שעות? - כן.
ואל תספר על זה לאף אחד.
אף אחד.
לעולם.
אבל מה יהיה שונה בפעם הבאה?
זה ישתנה רק אם אנחנו נשתנה.
אם נפסיק לשקר בנוגע לעולם.
אם נפסיק לצפות שאלה שיבואו אחרינו יתקנו את זה, משום שאנחנו לא תיקנו.
כאן טוב.
כבר אין דגים בכלל.
אם היו, היינו יודעים.
אני עובד באלפא עכשיו.
כמובן.
איך את יודעת שהיא עדיין כאן?
אני לא יודעת.
אלפא -
בוא.
- אתה מוכן? - כן.
- שלוש, שתיים, אחת, קפוץ. - שלוש, שתיים, אחת.
כמה זמן אוכל להישאר?
לא הרבה.
היא לא תאכל אותנו, נכון?
יש לך יותר שיניים ממנה, אבל אפשר להבין אותה אם כן תאכל אותך.
אני לא יודעת מה אומר הצליל הזה.
מוזיקה? לכל אחד היא אומרת משהו אחר.
זה מכם שיצר את זה, את מכירה אותו?
לא הכרתי אותו, רק את המוזיקה שהוא יצר.
אבל את עדיין יכולה לשמוע אותו?
כן.
נו כבר.
אז את יכולה להכיר את העולם שלו ולא להכיר אותו?
כן.
ואלה שטרם נולדו?
הם ישמעו את הצלילים שאנחנו יוצרים היום?
כן.
איפה היא?
אני חושב שהיא מתה.
הנה היא.
את תראי להם דרך להיות בעולם.
תזהירי אותם מפנינו.
את רואה מה אנחנו מסוגלים לעשות, מה כבר עשינו.
ספרי להם מי אנחנו.
כבר סיפרתי.
תרגום: גלית אקסלרד