Vakna, Pity.
Kom nu, sömntuta.
Kom. Vi har inte hela natten på oss.
Coydog?
Klart det är jag. Var tyst nu. Nu går vi.
Vad gör du här?
-Hämtar dig. -Nej.
Jag ska inte minnas det här längre. Jag är botad.
Nu slutar du prata strunt. Nu går vi.
Nej, Coydog.
Mitt minne är inte så här längre.
Jag tog djävulsgiftet,
och nu minns jag det förflutna, i stället för att det minns mig.
Så du minns allt?
Ja.
Vad bad jag dig då att göra?
Kom nu.
Varför säger du inte bara det jag inte kommer ihåg?
-Tror du inte jag skulle om jag kunde? -Varför kan du inte det?
För det här är inte min dröm.
Här är vi nu.
Det är Delias horhus.
Varför tog vi en omväg för att komma hit?
För att komma till baksidan så ingen ser oss.
Varför gömmer vi oss?
Vad finns det där uppe vid Delias?
-Den gamla järnhon? -Visa mig.
Här är den, Coydog! Här är den!
Håll tyst, pojk!
Ingen får höra oss.
Minns du var grishuvudet är?
På den här sidan, här borta.
Åt vilket håll tittar herr Gris?
Mot sydost.
Då går vi.
Den här vägen.
Vet du vad det här är?
Ja, den gamla stenbrunnen som slavarna byggde.
Vet du vem Clive Miller är?
Den elaka, vita gamla mannen.
Hans familj ägde slavar förr och gjorde hemska saker med dem.
Och efter emancipationen drev han ett andelsbruk.
En svart som jobbade för honom blev skuldsatt för resten av livet.
Han blev arg på pappa en gång.
Vi såg aldrig pappa igen.
Hans familj har utnyttjat svarta i hundratals år.
Innan revolutionen.
De gjorde alla män jämlika, förutom om de var svarta.
De stal all frihet, kärlek och allt hopp från alla svarta själar de vidrörde
och gjorde allt det till ett svart hjärta som Clive Miller behöll för sig själv.
Ett riktigt hjärta?
Det är vad jag kallar det för.
Det är en skatt, Pity.
En skatt gjord av svartas lidande.
Clive Miller gottar sig åt den.
För det enda som får honom att må bra, är smärtan han åsamkar oss.
En kväll förra året när han var full på hembränt jag sålt till honom,
berättade han om sin skatt.
Så, igår kväll…
…sålde jag majssprit till honom.
När han inte tittade hällde jag laudanum i den.
När han slocknat genomsökte jag huset tills jag hittade skatten,
det svarta hjärtat han håller fast vid.
Och jag gjorde allt det för din skull.
För mig?
Clive kommer att få reda på att jag stal skatten, så jag måste fly.
Och Pity…
…du måste ta det jag stal
och använda det för att hjälpa vårt folk.
Är den i brunnen här?
I botten av brunnen finns en rödaktig kullersten.
Jag gömde det svarta hjärtat bakom stenen två klippblock ovanför den röda.
Förstår du?
Ja, men ger du dig av för alltid nu?
Direkt efter att jag åkt förbi hos mig.
Får jag följa med dig?
Nej, lille vän.
Det kan bli farligt.
Men du sa att mr Miller var full och sov.
Ja.
Jag gav honom en hel nubbe med laudanum.
Så, får jag följa med?
Nu går vi.
Det är ingen där.
Kanske inte.
Varför går du dit om du är så rädd?
Min mammas Bibel är där nere.
Det är allt jag har kvar av henne.
Jag kan hämta den. Han letar inte efter mig.
Nej, du är bara ett barn.
Jag har gett dig en tillräcklig börda.
Nej.
Det är min Bibel där nere.
Och jag ska hämta den.
Ta honom!
-Jag har honom! -Ser man på.
-Inte så stark nu, va? -Lugn.
Vi måste prata med honom först.
-Snälla, hjälp. Vem kan hjälpa honom? -Så där ja.
Lugna ner honom! Ta tag i armarna!
Grabben har blivit fet.
Kom igen, ta honom dit. Hämta tunnan!
-Nej, snälla. Nej. -Morbror.
Morbror.
Morbror, vakna.
Var är jag?
Du är i din säng.
Hur…
Hur länge har jag sovit?
I några dagar.
-Några dagar? -Du… Du var mestadels medvetslös.
Hur mår du nu?
Som om jag var död och…
…släpades på het kol tillbaka till livet.
Ja.
Du skrek och gapade då du drömde.
Det kändes inte som en dröm. Det kändes verkligt.
Coydog tjatar alltid om vad jag inte gör.
Och jag förstår inte.
Men jag börjar förstå det nu.
Det handlar om det svarta hjärtat.
Vad…vad är ett svart hjärta?
En skatt som Coydog stal.
Han sa vad jag måste göra med den.
Han sa även var den var.
Men nu…
Jag vet inte vad jag gjorde med den eller var den är.
Här, drick lite vatten.
Jag ringde läkaren.
Precis nu?
När din feber gick upp och sen när du började skrika.
Vad sa han?
Sköterskan sa att jag skulle gnugga in dig med alsolsprit.
Doktorn sa att jag skulle ta dig dit när du vaknade,
vilket är ett jävla trams.
Ta det lugnt.
Nej. Det får du inte säga till mig.
Du skrämde skiten ur mig! Jag visste inte om du skulle vakna.
Om jag visste att detta skulle hända, skulle jag inte låtit dig göra det.
Det var jag som sa ja, inte du.
Det är bäst jag ringer.
Klä på dig.
Var hittade du kostymen?
-Gillar du den? -Ja.
Renrakad också. Inte illa, Pitypapa.
Den sitter inte lika bra som förr.
Jag har krympt lite, men…
Jäklar. Det luktar gott här inne.
Gasspisen var avstängd.
Jag gick ner och satte på den igen.
Du är bättre än en allt i allo.
Det känns som om jag inte ätit på en evighet.
Pappa brukade säga det.
Var är din pappa?
Död.
-Din mamma? -Hon också.
Du berättade det förut, va?
Jag såg min första döda kropp när jag var sex år.
Min lilla flickvän Maude Petit brann upp i ett tjärpappsskjul.
Mamma fick hålla mig tillbaka från att springa in och rädda henne.
Du minns det nu, va?
Ja, men jag minns inte som jag minns att jag minns.
Och inte allt.
Det är som det jag inte minns finns bakom en stängd dörr.
Och jag kan höra mina minnen, men inte se eller röra dem.
Som Coydogs skatt och…
…och Reggie.
Jag vet att han berättade vissa saker, men jag hör dem inte riktigt.
Så, jag tror att när jag gör det, kommer jag att lista ut vissa saker.
Som vadå?
Du vet, varför han dödades
och kanske även vem som dödade honom.
Bilen är här om 20 minuter.
Var redo.
Vad i helvete hände precis?
Det finns ingen fisk där.
Mr Grey.
Ni ser väldigt stilig ut. Hur mår du?
-Har inte mått bättre. Det är ett faktum. -Bra.
Miss Barnet.
Hur är ditt minne?
Jag är fortfarande lite förvirrad, men vet vad klockan är.
Och jag är starkare. Jag går stabilare.
Det är goda nyheter.
Färre än tio procent av patienterna blir bättre fysiskt.
Då är jag en av de lyckligt lottade, eller hur?
Ja. Kom, den här vägen.
Kom.
Vad är det?
Ska du bara sitta där och nicka och le,
som om han inte hade hög feber, svettades som en gris och bad om hjälp?
Hans intensiva reaktion för den första dosen förvånade oss.
Men det… Det är bara så det verkar.
Det var hemskt. Han kunde ha dött.
Jag försäkrar dig att mr Greys liv aldrig var i fara.
-Varför ska vi tro på det? -De är bara biverkningar.
Nattskräck och förvirring är inte ovanligt och avtar inom några dagar.
Hans feberattacker då?
Hans feber återkommer emellanåt. Mestadels på natten.
Den måste övervakas och tas hand om.
Jag kan hantera febern.
Det som stör mig är mina tankar.
En hel livstid snurrar runt där inne,
men inte allt.
Särskilt inte då jag hade det svårt.
Och du sa att jag skulle minnas allt.
Vi är bara halvvägs, mr Grey.
En sista injektion behövs innan minnesluckorna försvinner.
Är det då jag minns allt?
Ja, mer än du kan föreställa dig.
-Så då blir han inte sjuk? -Under prövotiden, ja.
-Absolut. -Vänta. Vad sa du?
Under prövotiden? Jag trodde det var ett botemedel.
Tack vare människor som mr Grey
kommer vi en dag att kunna göra medicinska framsteg med människan.
Miljoner människor som lider av hans sjukdom har ett botemedel.
Men han då? Vad händer med honom efter "prövotiden"?
I genomsnitt varar den maximala effekten i cirka fyra veckor.
-Fyra veckor? -Ibland sex. Kanske sju.
Är det då festen är över och jag blir som vanligt igen?
Vi har upptäckt, beroende på behandlingens intensitet,
att i vissa fall kan det…
…påskynda den kognitiva nedbrytningen som redan pågår.
Menar du att mitt minne blir sämre än det var förut?
Av de 157 prövningar vi loggat,
har ingen patient reagerat likadant.
Och ingen som är så stark som du har nånsin testats.
Det är inte särskilt betryggande.
-Ska vi lämna skitstället nu? -Det rekommenderar jag inte.
Det är en befogad fråga.
Vad händer om jag går nu?
Om du gör det,
skulle du uppleva mentala och fysiska problem liknande abstinensbesvär.
Och i din ålder vore det inte trevligt.
Jag satt med mamma genom hennes abstinens.
-Jag kan hjälpa honom. Kom. -Gör du det förvärras hans minne ändå.
-Han blir normal. Kom! -Om man kan kalla det för det.
Fågeln.
Fan heller! Du behöver inte dem eller det här!
Fågeln. Lyssna.
Jag vet att ditt hjärta är på rätt ställe.
Men jag måste avsluta det här.
Hon menar väl.
Men du…har ljugit.
Mr Grey, jag gör allt för att hitta ett botemedel.
Men jag tror att du redan vet det.
Så…
Har du nåt jag måste underteckna?
Kan jag få bjuda på nåt?
Nej, tack, ma'am.
Här, älskling.
Låt mig torka bort det.
Du ser bra ut.
Välsigne dig. Hur mycket är jag skyldig?
Oroa dig inte för det.
Ingen fara.
Ska jag läsa det för dig?
Jag kan läsa, Satan.
HELKROPPSDONATION
…UPPLÅTER MIN KROPP FÖR MEDICINSKA FRAMSTEG…
Det står att du vill äga min kropp.
Det är i stort sett avtalet, ja.
Men inte min själ.
-Jag har ingen användning av en själ. -Bra.
För jag kommer att behöva min.
Varför stör det inte dig att jag kallar dig för Satan?
Mycket pengar har lagts ner på denna forskning.
Enskilda fonder, läkemedelsföretag, många rika och priviligierade.
Jag antar att det är din uppfattning.
Det står också att jag får 5 000 dollar om jag skriver under.
Ja, jag kan nog öka summan.
Nej, nej, Belsebub, nej.
Du har nog köpt en massa svarta själar och kroppar.
Men jag säljer mig inte.
Jag och du utbyter bara tjänster.
Och det måste stå i kontraktet.
-Om det får dig att må bättre. -Det är inte allt.
Menar du att när jag får nästa spruta,
att jag återfår alla mina minnen?
Ja.
Då skriver jag under.
Mr Grey, jag är ledsen, men det fungerar inte så.
Du måste underteckna överlåtelsen innan sista dosen.
Lyssna på mig.
Jag har mycket att göra
och behöver mitt minne för att göra det.
Alltihop.
Om du ger mig det…
…är den här kroppen din.
Jag kan inte komma i dag.
Jag mådde inte bra då jag vaknade, så vi ses nästa gång.
STUDIEGRUPP VAR ÄR DU?
Miss Barnet, mr Grey behöver dig.
Vad gör du? Rör mig inte. Släpp mig!
Nej! Sluta! Låt mig vara ifred!
-Hjälp! -Snälla. Lugna ner dig.
Släpp mig, för i helvete!
Kan du släppa mig?
Herregud! Hjälp!
Vad är det?
Kan du vara här hos mig under det här?
Mr Grey, jag lutar dig tillbaka nu, okej?
Så där ja.
Okej.
Så där ja. Okej.
Säg mig en sak, Satan.
Ja, vadå?
Gillar du ditt jobb?
Gör er redo, mr Grey.
Jag tror jag sitter här ute ett tag i solen.
Du får gärna göra mig sällskap.
Ja, det är okej, för hon är van med att vänta.
Vad gör du?
Sms:ar Billy.
Varför då?
Jag måste hämta resten av sakerna hos Niecie.
Är du fortfarande arg?
Du tror att jag gjorde ett misstag.
Vad bryr du dig om vad jag tycker?
Vad du tycker är väldigt viktigt för mig.
De skiter i dig.
Ja, jag vet.
Varför lyssnar du inte på mig då?
Jag kunde ha tagit dig därifrån. Varför lät du dem jävlas med dig så?
Minns du när du först träffade mig vid minnesstunden?
Hur luktade jag?
Tänk om du sagt till mig att gå till Niecies rum,
leta i översta byrålådan och hämta dina röda sockor?
Tror du att jag skulle ha kommit ihåg nåt av det?
Nej, men nån kan ge dig ett bad och jag kan hämta sockorna själv, så…
Ja, det stämmer.
Ja, Reggie tog hand om mig. Nu gör du det.
Låt oss vända på situationen.
Vända vad?
Tänk om det var du som luktade avföring?
Att det var du som inte kunde minnas ett ord efter det andra.
Att du hade ett barns tankesätt i en vuxen kvinnas kropp.
Vad skulle du göra? Säg inte att du hoppar från ett fönster,
för du minns inte ens hur du öppnar fanskapet.
Och det är så det är.
Man vet inte om man ska hata sitt tillstånd eller sig själv.
Har du känt allt det?
Ja. Hela tiden.
-Här kommer den där kvinnan igen. -Va?
Det är W-R-I-N-G.
Jag kan inte fatta att det är andra gången du kommer för att betala.
Första gången sov du, så jag var tvungen att komma.
Solen gick ner och ögonen blev tunga. Jag sov redan.
Jag är en bonde.
Jag är van att sova när solen går ner.
När solen går upp vaknar jag genast.
Du låter som far.
Han sa: "Tidigt i säng, tidigt uppe. Du får mer gjort på dagen."
Det stämmer.
Och du är ärlig, för jag…
Jag minns inte ens att jag lånade dig pengar.
Jag lovade dig det.
Ser du pengarna här?
Jag visste inte ens att jag hade lånat henne pengarna,
men Shirley ansträngde sig att betala tillbaka. Otroligt, va?
Verkligen snällt, miss Wring.
Jag försöker bara återgälda mr Greys omtanke.
Och du hade en vacker ring på banken.
Jag minns den. Den var en skatt.
Pappa gav den till mamma för 60 år sedan.
Har du den med dig?
Ja.
Jag borde inte bära på den, men…
Ända sen jag först mindes den ringen,
har jag sagt: "Hoppas jag träffar henne igen,"
för jag hittade den i min ficka.
Robyn, kom hit!
Okej, jag kommer.
-Titta här. -Jag kommer.
Ser du den?
Den är ett hantverk. Ett konstverk.
Den är verkligen vacker.
En vacker ring för en vacker kvinna.
-Jag måste gå och handla. -Här. Ta dem.
Okej.
Och här.
Trevligt att träffas, miss Wring.
-Vad trevlig din systerdotter är. -Åh, nej.
Det är min systerdotters bästa väns barn.
Hennes föräldrar är döda.
Hon bor hos mig tills hon får ordning på sitt liv.
Ptolemy Grey kommer till undsättning igen.
Åh, nej. Hon räddar mig.
Jag vet inte vad jag skulle göra utan henne.
Du är annorlunda än du var på banken den dagen.
Åh, ja, ny medicin. Jag går för full maskin nu.
Jag hoppas att jag inte skämde ut mig på banken.
Du? Jag är den som borde be om ursäkt.
Be en främling om pengar?
Tur att jag mötte nån som är så snäll som dig.
Åh, nej. Jag är inte så snäll som du tror.
Nu får du sluta.
Jag säger inte att jag är hemsk.
Jag stod aldrig upp för nåt.
Jag smälte bara in i mängden och accepterade det som hände.
Du stod upp för mig.
Tjena, tjejen.
Vad vill du?
Du heter Robyn, va?
Om du vet att jag heter Robyn, varför kallar du mig "tjej"?
Jag heter Roger. Roger Dawes.
Jag jobbar med Reggie ibland när han gör snickarjobb.
Hjälpte till med Niecies köksskåp.
Ja, okej.
Du bodde i Bankhead hos Niecie, eller hur?
Ja…
Jag har inte sett Reggie sen det jobbet.
Vad gör han nu för tiden?
-Död. -Ursäkta?
Reggie dog. Nån sköt honom.
Vad? Helvete… Vad hände?
Jag sa ju att han blev skjuten.
Helvete. Död?
Jag måste gå.
Hur mår hans morbror? Han vars namn börjar med ett tyst P?
-Varför undrar du det? -Han och Reggie var nära.
Reggie tog hand om honom.
Jag gör det nu.
Träffade honom några gånger.
Han berättade om hur det var i Mississippi.
Min familj är därifrån.
Jag vill komma förbi. Beklaga sorgen.
Mr Grey är inte i ett sånt tillstånd
att folk kan komma förbi oanmälda.
Jag förstår.
Jag kan skjutsa dig. Bilen står där.
-Det är bara några kvarter. -Jag kan gå med dig.
Låt mig ta påsarna.
Vi kan gå om du vill gå.
-Hur mår du? -Bra.
Skulle jag välja en låt att skicka till rymden i Guldskivan,
vore det Stevie Wonder.
Sjuttiotalets Stevie Wonder.
Inte "I Just Called to Say I Love You".
Vad? Gillar du inte Stevie Wonder?
Nej. Det bara… Sa du Guldskivan?
Ja.
Det är normalt inte nåt som nämns under en konversation.
Med de jag pratar med i alla fall.
Jag såg rymdmannen på din sko.
Det är en marsian, faktiskt. Så…
-Tack. -Ja.
Glöm inte att ringa och tala om när jag kan komma och besöka mr Grey.
Nej, då.
-Okej, då. -Okej, då.
Gå nu. Jag ringer dig.
-Okej. -För mr Greys räkning.
För mr Greys räkning. Okej.
Gå nu!
Det är bäst jag går.
Redan? Du kom ju precis.
Min vän Alta har kommit hem från sjukhuset.
Jag vill se hur hon mår.
Shirley Wring, räddaren i nöden.
Jag ringer dig om några dagar.
Jag hoppas det.
Ska ni redan gå, miss Wring?
Ja, hon överger mig.
Nej, då. Jag ska bara se hur en vän mår.
Jag hoppas vi ses snart igen.
Jag hoppas det.
-Om din morbror vill det. -Sluta nu.
Hej då.
Billy ska hjälpa mig att hämta resten av mina saker hos Niecie.
Det går fort. Behöver du nåt innan jag går?
Nej, gå du. Jag tar hand om det.
Jag ska värma upp mitt kaffe och tänka på Shirley Wring.
Tja… Överansträng dig inte.
Ut härifrån, snuskfia.
Då sätter vi igång.
Han är en bråkmake!
Uppför dig nu, grabben.
Coy, lämna mig inte. Snälla.
Han vill visst inte erkänna.
Jösses, vad har du här, lilla syster?
Saker jag hann ta innan de vräkte mig från mammas hus.
Var du sen med hyran?
Ja, kunde inte ens betala begravningen. Det förstörde allt,
för kommunen fick göra det. Jag vill inte ha nåt med dem att göra.
-Då var det dags. -Vad gör ni?
Jag knackade, men du öppnade inte,
så jag använde nyckeln för att hämta resten av mina saker.
Backa, grabben.
Det är mitt hus ni tar det ifrån.
Men jag stjäl inget. Det är mitt.
Ja, men jag ska kolla.
Och om nåt saknas, ska jag hitta dig.
Ska du hitta mig? Jag bor hos morbror Grey.
Vad ska du göra åt det?
-Är du hans vårdare nu? -Japp.
Bitch, han är inte din riktiga morbror.
-Vad sa du? -Låt honom vara. Han är inte värd det.
Han är bara så stor.
Din mes.
Det är inte ens rättvist. Du krossar honom som en insekt.
Håll dig borta härifrån!
Han får rastaflätorna bortslagna. Bäst han ser upp.
Han är inte värd det.
Hej.
-Läget, mr Grey? -Hej.
Vad gör du?
Se hur många jag minns från när jag var barn i Mississippi.
Jag är uppe i 227.
Du kände visst många?
De flesta är släktingar.
Jag kan nog fylla i sex sidor till.
Hur känns det att minnas det efter så lång tid?
Som om jag står på det högsta berget i världen
och samtidigt ligger i min grav.
Vill du komma tillbaka till jorden och följa med oss?
-Vart? -Till restaurangen, för att tacka Billy.
Du ska bjuda honom på lunch.
Vilken tur jag har.
Jag minns att farbror Thorne skämtade, tog sig för bröstet och föll.
Han var stendöd.
Jag minns att mamma hade en vit klänning som hon färgat svart till begravningen.
Vad heter medicinen?
Min moster kan inte ens minnas sin mans ansikte.
Jag vet inget namn eller nåt än.
Men det är djävulens brygd
och man måste vara villig att sälja sin själ om man tar den.
Kom ihåg, om djävulen knackar på
måste du öppna, annars sätter han eld på huset.
Du är djup, morbror.
Var hittade ni djävulsdoktorn?
Minns du lappen som satt på teven?
-Reggie hade bokat tid. -Ja. Precis innan han dog.
Låt mig inte störa.
Ursäkta, ma'am. Jag beställde inte mer.
Jag heter Sonia och jag ser att du har en bra aptit.
Huset bjuder.
Titta, du rodnar.
-Du rodnar och är svart. -Sluta!
Jag tänkte säga att…
Reggie tänkte alltid på din hälsa.
Vad mer tänkte Reggie på?
Frun och barnen. Han älskade dem.
Var han orolig att nån skulle döda honom?
Inget försiggick, morbror.
Hans död var ingen olycka.
Robyn har rätt, sir.
Reggie var en god man, den bästa.
Det var bara tragiskt det som hände.
Utan nån anledning.
Det är orättvist, men så är det ibland.
När du var på jobbet,
kom Billy Frerer hit med henne och lastade allt i sin bil.
Hon flyttade nog in hos morbror Grey,
så hon kan ta hans pensionscheckar.
Det är svårt att tro att en bra flicka som hon skulle göra nåt sånt.
En bra flicka som sover med en kniv under kudden?
Lägg av.
Hur mycket sa du att Pitypapa får från kommunen?
Tre checkar, nästan 300 dollar.
Och han är så galen och bara slösar bort dem.
Folk i hans kvarter säger att han har en låda full med pengar
nånstans i all den röran.
Tror du verkligen att han är så senil?
Du har sett honom, mamma.
Man kan knappt förstå vad han säger.
Och han ser människor som inte finns.
Sa Robyn att hon skulle bo hos honom? Inte bara hjälpa honom som jag bad om.
Ska hon bo i den smutsiga lägenheten?
Det var det hon sa.
Hon är ute efter hans pengar.
Du måste låta kommunen utreda det, förstår du?
Det kanske är dags att sätta honom på ett hem eller nåt.
För hans eget bästa.
De behöver bara se hur han lever,
så tar de honom direkt därifrån.
Tro mig.
Jag körde en frysbil och jobbade som städare på postkontoret.
Jag hade en massa olika jobb.
Åkte till Georgia, för min syster June sa att hennes barn behövde familjen där.
På Junes sida av gatan bodde familjen Jones…
…familjen Petty, George och Marion White…
…och…Bunny Rogers.
Bunny? Är det en kvinna?
Nej, herregud. Bunny Rogers var en man.
-Bunny Rogers dödade Tommy Bottoms. -Vad?
Han fick inget fängelsestraff eller ställdes inför rätta.
Oj.
Jag kan se allt så tydligt nu.
Jag kan se allt, förutom en sak…
Var jag la Coydogs skatt.
Oroa dig inte. Du minns det snart.
Och tills dess kan du tänka ljuvliga tankar om din nya flickvän.
Shirley är trevlig.
Men hon är inte den sortens flicka man drömmer om.
Sensia däremot…
Jag har aldrig varit lyckligare än då jag var med Sensia.
Du borde sova nu, morbror.
Sensia är den vackraste kvinna jag nånsin sett.
Det var allt. Sov så gott.
Sensia var värd att offra mitt liv för.
Sov gott.
Jag kommer strax.
Hej. Var det dig jag såg springa?
Min morbror Coydog…
Vad är Coydog för ett namn?
Han är inte riktigt min morbror, jag kallar honom bara för det.
Men han hette Coydog för…
…det var det enda namn jag hörde nån kalla honom för.
Nå?
Vad har inte din morbror Coydo med att du springer att göra?
Coydog sa:
"Det kommer en dag i alla svartas mäns liv då han måste springa.
Så, om du inte tränar,
när den dagen kommer, kanske du inte uppnår rätt hastighet."
Han låter som en smart man.
Det var han.
Vad läser du?
FRÄMLINGAR PÅ TÅG
En kärleksroman?
Den handlar om två män som inte känner varann
som vill döda folk. Olika människor.
Men de vet att om de gör det själva hamnar de i trubbel,
så de byter…offer.
Jag gillar inte mordberättelser.
För mycket blod och våld för min smak.
Det spelar ingen roll vad man läser, bara man läser nåt.
Coydog… Coydog…sa alltid:
"Det bästa en svart man kan göra är att kunna läsa och tänka själv."
Jag skulle ha gillat din morbror.
Han skulle säkert ha gillat dig.
Varför säger du det?
Jag heter Sensia. Sensia Howard.
Ptolemy Grey.
Många tror att det är ett afrikanskt namn, men det är grekiskt.
Har du familj därifrån?
Mamma älskade historia.
Så, när Alexander den store erövrade Egypten,
trehundra år innan Jesus födelse,
blev härskarna kungar…faraoner.
Och tre av dem hette Ptolemy.
En var Kleopatras pappa.
Så, han var inte bara grek, utan även Egyptens kung.
Säg mig nåt, Ptolemy…
Läser du nånsin högt på kvällen för din flickvän?
Sensia.
Ja?
De är redo att äta.
Jag är inte hungrig, Ezra.
Det här är mr Ptolemy Grey. Döpt efter en egyptisk grekisk kung.
-Kung, va? -Det är bara ett namn.
Vi måste gå tillbaka.
Varför följer du inte med oss, mr Grey?
Han är inte inbjuden.
Då sitter jag väl här och pratar ett tag och kommer strax.
Jag sa, kom.
Sluta, Ezra!
Grabba inte tag i damen så där.
Sköt dina egna jävla affärer, svarting!
Ezra! Du borde inte bråka på en söndag.
Kom nu.
Okej.
Vad gör du här nu igen?
Det har jag redan sagt.
Moster Alberta lärde mig att aldrig låta en man behandla mig illa.
Men då kunde jag inte vara med en annan man på minst tre dagar,
annars skulle jag vara en slampa.
MOES ISLEVERANS
Ezra grabbade tag i mig i söndags
och nu är det onsdag kväll.
Om du hade en ledig dag,
du hade hyran betald och pengar på banken, vad skulle du göra då?
Det här.
Om du var ensam?
Jaså, det.
Gå upp innan solen gick upp. Ta bussen ner till Altoona-sjön.
Ta av skorna och strumporna.
Gå ner till stranden och se solen gå upp.
Är det allt?
Sen skulle jag gå till High Museum och omgärdas av skönhet.
Så allt du spenderade på din lediga dag var en bussbiljett?
Jag skulle nog köpa en smörgås och en dricka.
Sen skulle jag unna mig en bok.
Det är därför jag är här.
Jag måste vara med en man som du.
En man som gör varje dag till en överraskning.
Det är allt jag kan erbjuda.
Mamma och Alberta lärde mig också:
"Du kan inte få allt.
Du måste acceptera det och nöja dig med det du behöver."
Och vad är det du behöver, Sensia Howard?
Jag brukade tro att jag behövde en man som kunde köpa mig tjusiga klänningar,
finkläder.
Jag fick kläderna.
Men de satt som rep och kedjor.
Nu vill jag ha en man som kan läsa för mig ur en bok varje kväll.
Så, jag måste nog nöja mig med dig.
Har jag nån talan?
Självklart.
Så länge du säger ja.
Svarting, bäst du ber en bön.
-Ezra. Ezra, du vet att vi… -Flytta på dig, för fan!
-Jag vill inte ha trubbel. -Din jävel, jag ska döda dig!
Nej!
-Helvete! -Ezra!
Få se om du vill ha honom när jag är klar!
Ezra! Jag varnar dig! Slå honom inte igen!
Eller vadå?
Jag varnade dig att aldrig skada mig.
Jag flyr inte till honom.
Jag lämnade dig.
Så du riktar ett vapen mot mig?
Tänker du skjuta mig? För den där svarta lodarens skull?
Det är över, Ezra. Jag är färdig med dig.
Skit samma då.
Bitch!
Herregud! Helvete!
Gör det inte, Sensia, älskling. Snälla.
Snälla, älskling. Snälla.
Sensia.
Släpp mig!
Varför hindrade du mig? Han tänkte döda dig!
Hör på.
Jag har inget emot att starta det här med lite blod.
Men jag kliver inte över döda kroppar för att komma dit.
Här.
Behåll den.
Kom. Nu får du gå och lägga dig.
Jag skulle behöva sova lite.
Och när du vaknar,
måste du gräva upp skatten och låta den få göra sitt jobb.
Fågeln! Fågeln, vakna!
Vad i helvete?
Jag minns att den var precis…där.
-Vad? -Det svarta hjärtat.
Vad?
Jag la den under golvet
när jag fixade det efter att Sensia skjutit ett hål i det.
-Det gjorde jag. -Mår du bra?
Jag vet att det var precis… här nere nånstans.
Morbror!
-Vad gör du? -Det är precis här.
Låt mig hjälpa dig.
-Kom igen, då. -Okej. Men svinga inte den.
-Skär rakt den vägen. -Okej.
Så där, ja. Dra.
Okej. Inget ska komma i vägen nu.
Snart hittar vi den.
Vad ska vi hitta?
Framtiden, fågeln.
Framtiden.
BASERAT PÅ EN BOK AV WALTER MOSLEY
Undertexter: Irene Peet