Pity. Pity, vstani.
Daj, zaspane. Vstani, poba. Nimava na voljo vse noči.
Coydog?
Seveda sem jaz. Zdaj pa tiho. Pojdiva.
Kaj počneš tukaj?
-Pote sem prišel. To počnem. -Ne. Ne.
Moj um naj ne bi več bil tu. Ozdravljen sem.
Nehaj trapati. Pojdiva.
Ne, Coydog.
Moj um ni več tak.
Vzel sem hudičev strup
in zdaj se jaz spominjam preteklosti, ne ona mene.
-Torej se vsega spomniš? -Ja.
Potem povej, kaj sem ti naročil.
Pridi.
Zakaj mi preprosto ne poveš, česa se ne spomnim?
-Misliš, da ti ne bi, če bi lahko? -Zakaj mi ne moreš?
Ker to niso moje sanje.
Prišla sva.
To je Delijin bordel.
Zakaj sva morala po daljši poti?
Da sva lahko neopazno prišla od zadaj.
Zakaj se skrivava?
Kaj je pri Delii?
-Staro železno korito? -Pokaži mi.
Tu je, Coydog. Tu je.
Utihni, poba.
Nočeva, da naju kdo sliši.
Še veš, kje je pujsova glava?
Na tem koncu tukaj.
In kam gleda pujs?
Na jugovzhod.
Pojdiva.
Semkaj.
Veš, kaj je to?
Star suhograjeni vodnjak, kakršne so delali sužnji.
Poznaš Cliva Millerja?
Zloben star belec je.
Njegovi so nekoč imeli sužnje. Z njimi so strahotno ravnali.
Po osvoboditvi je dajal nekdaj zasužnjenim zemljo v najem.
Zamorec, ki je delal zanj, je bil njegov večni dolžnik.
Razjezil se je na mojega atija.
Nismo ga več videli.
Njegova družina črnce izkorišča že stoletja.
Še iz časov pred revolucijo.
Vse ljudi so naredili enake. Razen tiste s črno kožo.
Svobodo, ljubezen in upanje so odvzeli vsakemu črncu, ki so se ga dotaknili.
Tako je nastalo črno srce, ki ga je Clive Miller zadržal zase.
Je res srce?
Tako mu pravim.
Zaklad je, Pity.
Zaklad, ustvarjen iz trpljenja črncev. In Clive Miller se je naslajal nad njim.
Naslajal, ker lahko uživa samo v naši bolečini.
Lani mi je, pijan od žganja, ki sem mu ga prodal pod roko,
povedal za svoj zaklad. In sinoči…
Prodal sem mu koruzno žganje.
Ko ni gledal, sem vanj kanil opijevo tinkturo.
Ko je zaspal, sem preiskal njegovo hišo in poiskal zaklad,
tisto njegovo črno srce.
Vse to sem naredil zate.
Zame?
Clive bo vedel, da sem ga vzel jaz, zato moram pobegniti.
In, Pity…
To, kar sem ukradel, moraš vzeti ti.
In s tem pomagati našim ljudem.
V tem vodnjaku je?
Na njegovem dnu je rdečkast tlakovec.
Črno srce sem skril za kamen dva kamnita bloka nad rdečim tlakovcem.
Razumeš?
Ja, ampak ali boš odšel za vedno?
Samo še domov grem prej.
Grem lahko s tabo?
Ne, bratec.
-Lahko bi bilo nevarno. -Rekel si, da g. Miller pijan spi.
Ja.
Dal sem mu šilce opijeve tinkture.
Torej grem zraven?
Pojdiva.
Tu ni nikogar.
Morda res ne.
Strah te je. Zakaj greš noter?
Mamino Sveto pismo je tam.
Samo to imam njenega.
Lahko grem jaz ponj. Ne išče mene.
Ne. Otrok si še.
Dovolj veliko breme sem ti že naložil.
Ne.
Tisto Sveto pismo je moje.
In šel bom ponj.
Zgrabite ga!
-Imam ga. -Glej no, kdo je.
-Nisi več tak kerlc, ne? -Počasi. Povedati mora.
-Na pomoč. Kdo bo pomagal? -Takole.
Položite ga na tla. Zgrabite njegove roke.
Poba se je poredil.
Spravi ga tja. Prinesi tisti sod.
-Ne, prosim. Ne. -Stric.
Stric.
Stric, zbudi se.
Kje sem?
V svoji postelji.
No, kako…
Kako dolgo sem spal?
Dva dni.
-Dva… -Bil si…
Večinoma se nisi zavedal.
Kako se počutiš zdaj?
Kot da sem bil mrtev
in da so me čez žerjavico odvlekli nazaj med žive.
Ja.
V sanjah si kričal in vpil.
Zdelo se je, kot da je resnično.
Coydog me je vedno ošteval za neopravljene stvari.
Nisem ga razumel.
Zdaj mi postaja jasno.
Za črno srce gre.
Kaj je to?
Zaklad, ki ga je ukradel.
Povedal mi je, kaj moram z njim.
In celo to, kje je.
Ampak zdaj…
Ne vem, kaj sem naredil z njim in kje je.
Na, popij malo vode.
Poklicala sem zdravnika.
Pravkar?
Ko si imel visoko vročino in še, ko si začel kričati.
Kaj je rekel?
Sestra je rekla, naj vate vtiram alkohol.
Zdravnik pa, naj te pripeljem, ko se zbudiš.
To je bedasto.
Pomiri se.
Ne. Veš, tega mi ne smeš reči.
Na smrt si me prestrašil. Nisem vedela, ali se boš zbudil.
Če bi vedela, da bo tako, ti tega ne bi dovolila.
Jaz sem privolil, ne ti.
Poklicala bom.
Obleci se.
Mona Liza, Mona Liza
so te poimenovali.
Le zato, ker imaš tako žalosten in skrivnosten nasmeh?
Ker si osamljena,
so te obtoževali…
Je v tvojih očeh…
Kje si našel to obleko?
-Ti je všeč? -Ja.
In tudi obril si se. Ni slabo, Atipity.
Ne prilega se več kot nekoč.
Nekoliko sem se skrčil, ampak…
Hudirja. Kako diši tukaj!
Plin na štedilniku je bil zaprt.
Znova sem ga prižgala.
Boljša si od obrtnikov.
Zdi se mi, da že celo večnost nisem jedel.
Tako je govoril moj oči.
Kje je?
Mrtev je.
-Pa mama? -Tudi.
To si mi že povedala, kajne?
Jaz sem prvo truplo videl, ko sem imel šest let.
Moja prijateljica Maude Petit je zgorela v koči z bitumenskim premazom.
Mama me je morala držati, da je nisem stekel reševat.
Tega se zdaj spominjaš?
Ja, ampak ne spomnim se, kot da bi se spominjal.
In ne spomnim se vsega.
Kot da je tisto, česar se ne morem spomniti, za zaklenjenimi vrati.
Spomine le slišim. Ne morem pa jih videti, se jih dotakniti.
Tudi Coydogovega zaklada ne. Ali Reggieja.
Vem, da mi je povedal nekaj stvari, a jih ne morem slišati.
Ko jih bom, bom po mojem lahko pogruntal nekaj stvari.
Na primer?
Zakaj so ga ubili.
In morda tudi, kdo ga je ubil.
Avto bo tu čez dvajset minut.
Bodi pripravljen.
Kaj se je pravkar zgodilo?
Tu ni rib.
G. Grey.
Zelo elegantni ste. Kako se počutite?
-Še nikoli bolje. Resno. -Fino.
Gdč. Barnet.
Kako je z vašim spominom?
Še sem nekoliko omotičen, ampak vem, koliko je ura.
In močnejši sem. Veliko zanesljivejši na nogah.
No, to je sijajna novica. Telesno počutje se izboljša manj kot desetini bolnikov.
Potem imam pa srečo, kajne?
Ja. Semkaj, prosim.
Pridi.
Kaj je narobe?
Samo sedeli boste, kimali in se smehljali,
kot da se ni od vročine znojil kot prašič in vpil na pomoč?
Njegov silovit odziv na prvi odmerek naju je presenetil.
-Ampak temu se ni mogoče izogniti. -Grozno je bilo. Lahko bi umrl.
Prisežem, da ni bil v smrtni nevarnosti.
-Zakaj bi vam verjela? -To so le stranski učinki.
Môre in blodnje niso neobičajne. V nekaj dneh bodo izzvenele.
Pa vročica?
Ta se bo občasno pojavila. Večinoma ponoči.
-Treba jo bo spremljati in blažiti. -Vročico prenesem.
Do živega mi pridejo stvari v mojem umu.
Kot da se v njem vrti moje življenje,
ampak ne vse. Zlasti ne čas, ko me je bolezen že prizadela.
Rekli ste, da se bom vsega spomnil.
Šele na polovici poti smo. Za odpravo vseh blokad potrebujete še zadnji odmerek.
-In takrat se bo vse vrnilo? -Bolj živo, kot si predstavljate.
In takrat bo priseben in zdrav?
Za čas poskusa, ja.
-Vsekakor. -Čakajte.
Rekli ste, da je to zdravilo.
Po zaslugi ljudi, kot je g. Grey,
bo to nekoč pomagalo vsej človeški vrsti.
Zdravilo bodo imeli milijoni, ki jih muči ta bolezen.
Pa on? Kaj bo z njim po izteku tega časa?
Vrhunec v povprečju traja štiri tedne.
-Štiri tedne. -Včasih šest ali sedem.
In potem bo spet vse po starem?
Odvisno od intenzivnosti terapije.
Ta včasih pospeši propadanje spoznavnih sposobnosti.
To pomeni, da bo moj um še slabši kot prej?
Naredili smo 157 poskusov. Niti dva bolnika se nista enako odzvala.
In nismo še imeli tako močnega bolnika, kot ste vi.
To ni ravno spodbudno.
-Pa če prekineva to pizdarijo? -To odsvetujem.
Ampak vprašanje je še kako na mestu. Kaj bi bilo, če bi odšel?
Duševno in telesno bi doživeli nekakšen odvajalni sindrom.
-Pri vaših letih to ne bi bilo prijetno. -Mami sem ga dvakrat pomagala prebroditi.
-Tudi njemu ga bom. Pridi. -Um mu bo vseeno opešal.
-Spet bo normalen. Pridi. -Resno?
Ptička.
Jebeš vse skupaj. Ne potrebuješ ju.
Ptička, poslušaj.
Vem, da imaš dobre namene.
Ampak to moram končati.
Dobro misli.
Vi pa ste… Lagali.
G. Grey, vse bi naredil, da bi našel zdravilo.
Ampak po mojem ste to že vedeli.
Torej…
Moram kaj podpisati?
Vam lahko kaj prinesem?
Ne, hvala.
Daj, srčica.
Obrisal bom.
Dobro je.
Hvala.
Koliko sem dolžna?
Je že v redu.
V redu je.
Naj vam preberem?
Znam brati, Satan.
ZAPUŠČINSKA IZJAVA
…TRUPLO ZAPUŠČAM ZA NADALJNJE…
Tu piše, da hočete lastništvo nad mojim truplom.
V bistvu, ja.
Nad dušo pa ne.
-Od nje nimam nobene koristi. -Dobro.
Ker jo bom potreboval.
Zakaj vas ne moti, da vam pravim Satan?
V to raziskavo je vloženo veliko denarja.
Zasebnih skladov, velikih in vplivnih farmacevtskih podjetij.
Sklepam, da ste samo neposredno iskreni.
Tu piše tudi, da za podpis dobim pet tisoč dolarjev.
Znesek lahko povečam.
Ne, belcebub.
Gotovo ste kupili veliko črnskih duš in teles.
Ampak jaz ne prodajam.
Midva si samo izmenjujeva usluge.
In v tej pogodbi mora to pisati.
-Če vam bo tako laže… -Nisem še končal.
Pravite, da se mi bodo po naslednjem odmerku
vrnili vsi spomini?
Ja.
No, takrat bom podpisal.
G. Grey, žal ne gre tako.
Podpisati morate pred zadnjim odmerkom.
Poslušajte.
Veliko stvari moram narediti
in za to potrebujem svoj spomin.
Vsega.
Dajte mi to…
Pa bo to telo vaše.
Danes mi ne bo uspelo. Zbudila sem se povožena. Se vidimo drugič.
UČNA SKUPINA KJE SI?
Gdč. Barnet, g. Grey vas potrebuje.
Kaj počneš? Nehaj. Dobro. Izpusti me.
Ne! Nehaj. Pusti me pri miru! Daj…
-Na pomoč! -Prosim, pomirite se.
Ne dotikaj se me, mater.
Jebenti, izpusti me.
Prekleto.
Kaj je?
Boš ostala ob meni?
G. Grey, spustil bom naslonjalo, prav?
Takole.
Dobro.
Takole. Dobro.
Satan, nekaj mi povejte.
Kar vprašajte.
Uživate v svojem delu?
G. Grey, pripravite se.
Malo bom posedel na soncu.
Lahko se mi pridružiš, če želiš.
Kaj počneš?
Billyju pišem.
Zakaj?
K Niecie moram po preostale reči.
Še vedno si jezna.
Misliš, da sem naredil napako.
Vseeno ti je, kaj mislim.
Tvoje mnenje mi ogromno pomeni.
Tistim tam se fučka zate.
Ja, vem.
Zakaj me potem ne poslušaš?
Lahko bi te spravila od tam. Zakaj dovoljuješ, da te tako jebejo?
Se spomniš najinega prvega srečanja na pogostitvi?
Kakšen vonj sem imel?
Kaj, če bi mi rekla, naj grem v Nieciejino sobo,
odprem zgornji predal njenega predalnika in ti prinesem rdeče nogavice?
Misliš, da bi se spomnil kaj od tega?
Ne, ampak kdo bi te lahko okopal in po nogavice bi šla lahko sama.
Drži.
Ja, Reggie je skrbel zame. Zdaj pa to počneš ti.
Zamenjajva vlogi.
Kaj?
Kaj, če bi ti zaudarjala po znoju, urinu in iztrebkih?
Če si ne bi mogla zapomniti, kaj si pravkar rekla?
Če bi imela otroški um v telesu odrasle ženske?
Kaj bi naredila? Ne reci, da bi skočila skozi okno,
ker se ne bi spomnila, kako se odpre.
Tako je s to zadevo.
Ne veš, ali bi sovražil bolezen ali sebe.
Tako si se počutil?
Ja. Ves čas.
-Spet prihaja tista ženska. -A?
To je W-R-I-N-G.
Ne morem verjeti, da ste že drugič tu, da bi mi dali denar.
Prvič ste spali. Morala sem se vrniti.
Ko sonce zaide, moje veke postanejo težke. Spal sem.
Kmečki fant sem.
Spat grem, ko sonce zaide. Ko vzide, vstanem in začnem delati.
Zvenite kot moj oče. Govoril je: "Rana ura, zlata ura. Tako čez dan več narediš."
Drži. Zelo drži.
Zelo ste pošteni, ker…
Ne spomnim se, da bi vam kaj posodil.
No, obljubila sem.
Vidiš ta denar?
Pojma nisem imel, da sem ji ga posodil.
A se je Shirley potrudila, da mi ga je vrnila. Ha?
Zelo lepo, ga. Wring.
Samo prijaznost vračam s prijaznostjo.
V banki ste imeli lep prstan.
Spomnim se ga. Zaklad je bil.
Oče ga je dal mami pred 60 leti.
Ga imate pri sebi?
Aha.
Vem, da ni pametno, ampak…
Odkar se spomnim tega prstana,
si govorim, da upam, da vas bom spet srečal.
V žepu sem namreč našel tole.
Robyn, pridi sem.
Takoj.
-Tole poglej. -Že grem.
Vidiš?
To je vrhunski izdelek. Umetnina.
Vau. Res je čudovit.
Lep prstan za lepotico.
-Po nakupih moram, zato… -Na, vzemi.
V redu.
In tole.
Veselilo me je, gospa Wring.
-Simpatično nečakinjo imate. -Ne.
To je otrok prijateljice moje pranečakinje.
Njeni starši so mrtvi. Pri meni je, dokler si ne bo uredila življenja.
Ptolemy Grey spet rešuje.
O ne. Prej ona rešuje mene.
Ne vem, kaj bi brez nje.
Drugačni ste kot tisti dan v banki.
Ja, nova zdravila. Zdaj delujem s polno močjo.
Upam, da se takrat v banki nisem osramotil.
Vi? Jaz bi se morala opravičiti.
Neznanca sem šla prosit za denar?
Na srečo sem naletela na vas. Prijazni ste.
O ne, nisem tako dober, kot mislite.
Nehajte.
Ne pravim, da sem slab.
Ampak nikoli se nisem izpostavljal.
Zlival sem se z množico in delal, kar se je pričakovalo od mene.
Postavili ste se zame.
Ej. Živjo, punca.
Kaj bi rad?
Robyn si, kajne?
Zakaj si mi rekel punca, če poznaš moje ime?
Roger sem. Roger Dawes.
Včasih Reggieju pomagam tesariti. Pomagal sem pri omaricah za Niecie.
Ja, prav.
Preden si se preselila k Niecie, si živela v Bankheadu, ne?
Aha.
Reggieja po tistem nisem več videl.
Kaj počne?
-Mrtev je. -Prosim?
Reggie je umrl. Nekdo ga je ustrelil.
-Kaj? Pre… Kaj se je zgodilo? -Saj sem rekla. Ustrelili so ga.
Prekleto. Mrtev je?
Iti moram.
Kako gre njegovemu stricu? Njegovo ime se začne z nemim P.
-Zakaj? -Z Reggiejem sta si bila blizu.
-Skrbel je zanj. -Zdaj to počnem jaz.
Nekajkrat sem ga srečal.
Povedal mi je nekaj dobrih zgodb iz Misisipija.
Moji so od tam.
Rad bi se oglasil. Mu izrekel sožalje.
Hja, g. Grey ni ravno razpoložen za nenapovedane obiske.
Razumem.
Lahko te peljem. Tisti avto je moj.
-Nimam daleč. -Lahko te spremim.
Daj mi vreče.
Lahko greva peš, če to hočeš.
-Kako si? -Dobro.
Če bi moral izbrati pesem za zlato ploščo, ki bi šla v vesolje,
bi izbral eno od Stevieja Wonderja. Iz sedemdesetih, seveda.
Ne "I Just Called to Say I Love You".
Kaj je? Ne maraš Stevieja Wonderja?
Ni to. Ampak… Si res omenil zlato ploščo?
Ja.
Ni nekaj, kar ljudje pogosto omenijo v pogovoru.
Vsaj ne tisti, s katerimi govorim.
Na tvojem gojzarju sem videl vesoljca.
Marsovec je.
No…
-Hvala. -Ja.
Ne pozabi mi sporočiti, kdaj lahko obiščem g. Greya.
Ne bom.
-Ajde. -Ajde.
Pojdi. Poklicala te bom.
-Prav. -Za g. Greya.
Za g. Greya. V redu.
Pojdi že!
Šla bom.
Že? Komaj ste prišli.
Prijateljica Alta se je vrnila iz bolnišnice.
Preverit grem, kako je.
Shirley Wring rešuje.
Čez nekaj dni vas bom poklical.
Upam.
Že greste, ga. Wring?
Ja, zapušča me.
Ne, samo prijateljico grem pogledat.
No, upam, da se kmalu spet vidiva.
Jaz tudi.
-Če to želi tvoj stric. -Nehaj.
Adijo.
Billy mi bo pomagal odnesti preostale reči od Niecie.
Ne bom predolgo. Potrebuješ še kaj?
Ne, kar pojdi. Jaz bom poskrbel za to.
Pogrel si bom kavo in mislil na Shirley Wring.
Ne naprezaj se preveč.
Spokaj, pokvarjenka.
Opravimo.
Mejduš, je srborit.
Poba, bodi priden.
Coy, ne zapusti me.
Zdi se, da noče govoriti.
Sestrica, kaj te je prineslo sem?
Samo reči, ki sem jih vzela, preden so me vrgli iz mamine hiše.
Si zamujala z najemnino?
Niti pogreba nisem mogla plačati. To me je zjebalo. Plačati je moralo mesto,
-jaz pa od mesta nočem nič. -Ej!
-Pa smo tam. -Kaj počneta?
Potrkala sem. Nisi se oglasil.
Uporabila sem ključ in šla po svoje reči.
Ej, pusti pri miru.
Iz moje hiše sta odnesla.
Ne kradeva. To je moje.
No, preveril bom.
-Če bo kaj manjkalo, te bom poiskal. -Ne boš me našel. Pri stricu Greyu živim.
Kaj boš naredil?
-Njegova skrbnica si? -Ja.
Mrha, niti tvoj pravi stric ni.
-Ej, kaj praviš? -Pusti. Ni vreden.
Tako majhen je.
Mevža.
Ne bi bilo pošteno, če bi se spravil nanj. Zmlel bi ga.
-Ne približuj se tej bajti! -Na mrtvo te bom.
Pazi se.
Daj no. Ni vreden.
Živjo.
-G. Grey, kako ste? -Živjo.
Kaj počneš?
Ugotavljam, koliko ljudi se spomnim iz otroštva v Misisipiju.
Do zdaj 227.
-Veliko ljudi ste poznali, kaj? -Večinoma sorodnike.
-Še šest listov bi lahko popisal. -Kako se počutiš zaradi vrnitve spomina?
Kot da stojim na najvišji gori na svetu
in si hkrati pripravljam grob.
Bi se hotel vrniti na Zemljo in iti z nama?
-Kam? -V bistro, da se zahvališ Billyju.
Na kosilo ga vabiš.
Imam pa res srečo.
Spomnim se, da je stric Thorne povedal šalo, se prijel za prsi in omahnil. Mrtev.
Mama je nosila belo obleko, ki jo je za pogreb prebarvala v črno.
Kako se imenuje to zdravilo?
Moja teta si niti moževega obraza ne more zapomniti.
No, nima še imena.
Ti pa povem, da je hudičev zvarek.
Zanj moraš biti pripravljen dušo prodati hudiču.
Ko bo potrkal,
raje odpri, sicer ti bo požgal hišo.
Stric, globok si. Kje si našla tega hudičevega dohtarja?
Se spomniš listka na televizorju?
-Reggie se je dogovoril. -Tik pred smrtjo.
Ne dajte se motiti.
Oprostite, nisem naročil repet.
Sonia sem. In vidim, da imate zdrav tek.
Na račun hiše je.
Poglej ga, zardeva.
-Zardevaš, pa si črnec. -Nehaj.
No, reči sem hotel…
Reggie je vedno razmišljal, kako naj pomaga.
O čem še je razmišljal?
-O ženi in otrocih. Rad jih je imel. -Se ni bal, da ga bo kdo poskušal ubiti?
-Nič se ni dogajalo. -Ni umrl po naključju.
Robyn ima prav, gospod.
Reggie je bil dober človek. Najboljši.
-To je pač ena tistih slabih stvari. -Brez razloga.
Hudo je, ampak včasih je pač tako.
Ko si bila v službi, je z njo prišel Billy Freres in vse naložil v avto.
Verjetno se je preselila k stricu Greyu, da bi prišla do njegove pokojnine.
Težko verjamem, da bi tako pridna punca naredila kaj takega.
Pridna punca, ki spi z nožem pod blazino?
Lepo te prosim.
Koliko dobi Atipity od mesta?
Tri čeke, skoraj 300 dolarjev.
In je tako nor, da vse vrže stran.
Po soseski se govori, da ima nekje med tisto šaro škatlo, polno denarja.
-Res misliš, da je tako zblojen? -Saj si ga videla, mama.
Ko govori, ga komaj razumeš.
In vidi ljudi, ki jih ni tam.
Robyn je rekla, da je pri njem? Naročila sem ji samo, da mu pomaga.
V tistem svinjaku bo živela z njim?
Tako je rekla.
Povem ti, njegov denar hoče.
Socialni službi moraš prijaviti.
Mogoče je čas, da ga dajo v kakšen zavod.
V njegovo dobro.
Samo videti morajo, kako živi, pa ga bodo takoj odpeljali.
Verjemi.
Vozil sem sladoledni kombi, bil hišnik na pošti.
Še kup drugih služb sem imel.
V Georgio sem prišel, ker je moja sestra June rekla, da njeni otroci to rabijo.
Na Junini strani ulice so bili Jonesovi…
Pettyjevi, George in Marion White
in Bunny Rogers.
Bunny? Ženska?
Ljubi bog, ne. Bunny Rogers je bil moški.
-Bunny Rogers je ubil Tommyja Bottomsa… -Kaj?
Pa ni šel v zapor. Niti sodili mu niso.
Vau.
Zdaj se vsega zelo dobro spomnim.
Vsega razen enega.
Tega, kam sem dal Coydogov zaklad.
Ne skrbi. Spomnil se boš.
Do takrat pa lahko sanjariš o svoji novi punci.
Shirley je simpatična.
Ampak ne taka, da bi sanjaril o njej.
Sensia pa…
Tako srečen kot z njo nisem bil ne prej ne pozneje.
Stric, zaspati bi moral.
Sensia je bila najlepša ženska na svetu.
Tako je prav. Prijetne misli.
Zanjo bi dal življenje.
Dobro spi.
Takoj se vrnem.
Živjo. Si bil tisti tekač ti?
Moj… Moj stric Coydog…
Kakšno ime je Coydog?
Ni moj pravi stric, tako sem ga samo klical.
Ampak ime mu je bilo Coydog, ker…
Samo tako so ga klicali.
No?
Kakšno zvezo ima tvoj nestric Coydog s tvojim tekom?
Coydog je rekel:
"V življenju vsakega črnca napoči trenutek, ko mora teči.
Če ne vadiš,
morda v tistem trenutku ne boš dovolj hiter."
Pameten moški.
Bil je, ja.
Kaj bereš?
NEZNANCA NA VLAKU
Ljubezenska zgodba?
Zgodba o dveh moških, ki se ne poznata in ki hočeta ubijati.
Različne ljudi. Vesta pa, da bi bila v težavah, če bi jih ubila sama.
Zato zamenjata. No, žrtve.
Zgodb o umorih ne maram. Preveč krvi in nasilja je v njih.
Ni važno, kaj bereš, dokler bereš.
Coydog… Coydog…
Govoril je: "Črnec si naredi največjo uslugo, če se nauči brati in razmišljati."
Tvoj stric bi mi bil všeč.
Ti bi bila zagotovo všeč njemu.
Zakaj to praviš?
Sensia sem. Sensia Howard.
Ptolemy Grey.
Marsikdo misli, da je to afriško ime, ampak v resnici je grško.
So tvoji od tam?
Mama je oboževala zgodovino.
Ko je Aleksander Veliki zavzel Egipt…
To je bilo 300 let pred Jezusovim rojstvom.
Takrat so guvernerji postali kralji ali faraoni.
Trem je bilo ime Ptolemaj. Eden od njih je bil Kleopatrin oči.
Bil je Grk in egiptovski kralj.
Ptolemy, nekaj mi povej.
Ali zvečer punci kdaj bereš na glas?
Sensia.
Ja?
Vse je že skoraj pečeno.
Nisem lačna, Ezra.
To je g. Ptolemy Grey. Ime je dobil po grškem kralju Egipta.
-Kralj, ha? -Samo ime je.
Poslušaj, iti morava.
Pridružite se nama, g. Grey.
Ni povabljen.
Potem bom pa še malo posedela in klepetala. Pozneje pridem.
Greva, sem rekel.
Ezra, nehaj!
Dam se tako ne grabi.
Prekleti črnuh, zase se brigaj.
Ezra! V nedeljo se ne smeš tepsti.
Pridi.
Prav.
Kaj že počneš tu?
Saj veš. Teta Alberta mi je rekla, da noben moški ne sme grdo ravnati z mano.
Ampak da najmanj tri dni tudi ne smem biti z drugim, sicer bom veljala za lajdro.
Ezra me je zgrabil v nedeljo,
zdaj pa je sreda zvečer.
Če bi imel prost dan,
plačano najemnino in denar na banki, kaj bi naredil?
Tole.
Če bi bil sam.
Oh, tisto.
Vstal bi pred zoro, se z avtobusom odpeljal do jezera Altoona.
Sezul čevlje in nogavice.
Sprehodil bi se do obrežja in opazoval sončni vzhod.
Samo to?
Nato bi odšel v galerijo High in se obdal z lepoto.
Samo za vozovnico bi zapravil?
Verjetno bi si kupil sendvič in pijačo.
Pozneje bi si privoščil knjigo.
Zato sem tukaj.
Moram biti z moškim, kot si ti.
Ki vsak dan spremeni v presenečenje.
Samo to lahko ponudim.
Mama in Alberta sta tudi rekli…
"Ne moreš imeti vsega.
S tem se moraš sprijazniti. Poskrbi za svoje potrebe."
In kaj potrebuješ, Sensia Howard?
Včasih sem mislila, da želim moškega, ki mi bo kupoval elegantne obleke,
lepa oblačila.
Dobila sem jih.
A so me utesnjevale kot verige.
Zdaj želim moškega, ki bi mi vsak večer bral iz kakšne knjige.
Torej se moram zadovoljiti s tabo.
Imam kaj besede pri tem?
Seveda.
Dokler se strinjaš.
Črnuh, po tebi je.
-Ezra. Ezra, veš, da sva… -Umakni se.
-Nočem težav. -Pesjan, ubil te bom!
Ne!
-Mater! -Ezra!
-Me zanima, ali ga boš po tem še hotela. -Opozarjam te, ne udari ga več!
Sicer?
Opozorila sem te, da ne položi roke name.
Ne bežim k njemu.
Pustila sem te.
S pištolo boš merila vame?
Ustrelila me boš? Zaradi tega usranega črnuha?
Konec je, Ezra. S tabo sem opravila.
Potem pa klinc gleda!
Mrha!
Zaboga! Drek! Prekleto!
Sensia, nehaj, srčica. Prosim.
Prosim, srčica. Prosim.
Sensia.
Izpusti me.
Zakaj si me ustavil? Ubil bi te!
Poglej.
Ne moti me, da se zveza začne z malo krvi.
Ne bom pa do nje hodil čez trupla.
Izvoli.
Obdrži jo.
Pridi, greva v posteljo.
Spanec bi se prilegel.
Ko se boš zbudil,
boš izkopal tisti zaklad in ga uporabil.
Ptička! Ptička, vstani.
Kaj, hudiča?
Spomnim se, da je bilo tukaj.
Aha.
-Kaj pa? -Črno srce.
Kaj?
Dal sem ga pod oblogo,
ki sem jo položil, ko je Sensia prestrelila pod.
-Zagotovo. -Si v redu?
Vem, da je bilo tukaj. Nekje tu spodaj.
Stric!
-Kaj počneš? -Tukaj je.
Pomagala ti bom.
-Daj. -Prav. Ampak ne mahaj s tem.
-Takole prereži. -Prav.
Takole. Povleci.
Dobro. Zdaj naju ne bo nič oviralo.
Vsak hip jo bova našla.
Kaj pa?
Prihodnost, Ptička.
Prihodnost.
PO KNJIGI WALTERJA MOSLEYJA
Prevedla Polona Mertelj