Poslední dny Ptolemyho Greye
Pity, vstaň.
No tak, ospalče.
No tak. Nemáme na to celou noc.
Coydogu?
Jasně že jsem to já. Tak potichu. Jdeme.
Co tu děláš?
- Přišel jsem pro tebe. To tu dělám. - Ne.
Moje mysl už tady být nemá. Jsem vyléčený.
Nepovídej blbosti a pojď.
Ne, Coydogu.
Moje mysl už taková není.
Vzal jsem si ďáblův lék
a teď si vzpomínám na minulost, ne ona na mě.
- Takže si to všechno pamatuješ? - Jo.
Tak co jsem ti dal za úkol?
Tak pojď.
Proč mi prostě neřekneš, na co si nevzpomínám?
Řekl bych, kdybych mohl.
Proč nemůžeš?
Protože to není můj sen.
Jsme tu.
To je Deliin nevěstinec.
Proč jsme sem šli oklikou?
Šli jsme oklikou, abychom přišli zezadu a nikdo nás neviděl.
Proč se schováváme?
Co je tam u Deliina domu?
- Starý železný žlab? - Ukaž mi ho.
Tady, Coydogu.
Tiše, chlapče.
Nikdo nás nesmí slyšet.
Kde bývá prasečí hlava?
Na tomhle konci.
Kterým směrem se to prase dívá?
Na jihovýchod.
Tak jdeme.
Tudy.
Víš, co to je?
Starý kamenný trativod, jaké stavěli otroci.
Znáš Clivea Millera?
Toho starého nevrlého bělocha?
Jeho rodina v minulosti vlastnila otroky. Dělali jim hrozné věci.
Po osvobození otroků se pustil do pachtování.
Černoši, co pro něj pracovali, mu byli celý život dlužníky.
Jednou se rozčílil na mýho tátu.
Pak se po tátovi slehla zem.
Jeho rodina z černochů po staletí cedila krev.
Začalo to už před revolucí.
Zrovnoprávnili všechny kromě lidí s černou pletí.
Všem černochům vzali svobodu, lásku i naději
a udělali černošské srdce, které si Clive Miller přivlastnil.
Opravdový srdce?
No, říkám mu tak.
Je to poklad, Pity.
Poklad, který vyplodilo utrpení černochů.
Clive Miller z toho měl škodolibou radost, protože mu naše bolest přinášela potěšení.
Když byl jednou loni večer opilý z mé načerno pálené whisky,
pověděl mi o tom pokladu.
Včera v noci
jsem mu prodal kukuřičnou whisky.
A když se nedíval, přilil jsem do ní laudanum.
Jak přestal vnímat, našel jsem v jeho domě ten poklad,
to černošský srdce, co si přivlastnil.
Všechno jsem to udělal pro tebe.
Pro mě?
Clive zjistí, že jsem mu ho ukradl, a proto musím utéct.
Pity…
…ty vezmeš, co jsem já ukradl,
a pomůžeš našim lidem.
Je to tady dole v téhle jímce?
Na dně té jímky je načervenalý kámen.
Černošský srdce jsem ukryl za druhým kamenem nad tím červeným.
Rozumíš?
Jo, ale musíš teď odejít napořád?
Jen se stavím u sebe doma.
Nemůžu jít s tebou?
Ne, kamaráde.
Je to nebezpečný.
Ale říkals, že pan Miller spí opilý.
Jo.
Dal jsem mu pořádnou dávku laudana.
Tak s tebou můžu jít?
Pojď.
Nikdo tam není.
Snad ne.
Proč tam chceš jít, když se bojíš?
Je tam mámina bible.
Nic víc mi po ní nezbylo.
Můžu ti ji přinést. Mě nehledá.
Ne. Jsi ještě malý.
Už jsem ti toho svěřil dost.
Ne.
Je to moje bible.
Zajdu si pro ni sám.
Chyťte ho!
- Mám ho. - Podívejme se.
Máš dost?
Počkat. Vyzpovídáme ho.
- Pomoc. Kdo by pomohl? - Tu máš.
Znehybněte ho! Svažte mu ruce.
Trošku přibral.
Přiveďte ho sem. Přineste ten sud.
- Ne, prosím. - Strejdo.
Strejdo, vzbuďte se.
Kde to jsem?
Ve své posteli.
No…
Jak dlouho jsem spal?
Několik dní.
- Několik… - Občas…
Občas jste se probral. Zřídka.
Jak vám je?
Jako bych umřel
a skrz horký uhlíky se vrátil zpátky do života.
Jo.
Ze sna jste křičel a volal.
Připadalo mi to opravdový, ne jako sen.
Coydog mi pořád spílal, co jsem neudělal.
Čemu nerozumím.
Začínám to chápat.
Jde o černošský srdce.
Co je to černošský srdce?
Poklad, který Coydog ukradl.
Řekl mi, co s ním mám udělat.
I kde je schovaný.
Ale teď…
Už nevím, co jsem s ním udělal ani kde je.
Napijte se trochu vody.
Zavolala jsem doktora.
Teď?
Když se vám zvýšila horečka a začal jste křičet.
Co řekl?
Sestra řekla, ať vás potírám alkoholem.
Doktor řekl, ať vás přivedu, až se proberete, což je blbost.
Uklidni se.
Ne. Tohle mi neříkejte.
Vyděsil jste mě. Ani jsem netušila, jestli se proberete.
Kdybych věděla, že to takhle dopadne, nedovolila bych vám to.
To já jsem souhlasil, ne ty.
Půjdu mu zavolat.
Oblečte se.
Mono Liso,
dali ti muži to jméno
kvůli tvému smutnému, tajemnému úsměvu?
Obviňovali tě jen proto, že jsi osamělá…
Ve tvých očích…
Odkud máte ten oblek?
- Líbí se ti? - Jo.
Navíc jste se oholil. Pěkný, taťko Pity.
Nesedí mi jako dřív.
Trochu jsem se scvrkl, ale…
Páni. Pěkně to tu voní.
Sporák měl vypnutý plyn.
Tak jsem ho dole zase zapnula.
Jsi lepší než opravář.
Jako bych nejedl celou věčnost.
To říkával můj táta.
Kde teď je?
Mrtvý.
- A tvá máma? - Taky.
To už jsi mi říkala, co?
První mrtvolu jsem viděl, když mi bylo šest.
Moje kamarádka Maude Petitová uhořela v chatě z dehtovýho papíru.
Máma mě musela držet, abych ji tam nevběhl zachránit.
To si teď pamatujete?
Jo, ale nevzpomínám si na to tak, jak jsem to dělával dřív.
A taky ne na všechno.
Jako by ty věci, co si nepamatuju, byly za zavřenými dveřmi.
Ty vzpomínky slyším, ale nemůžu je vidět ani se jich dotknout.
Třeba Coydogův poklad
a Reggieho.
Vím, že mi něco pověděl, ale pořádně to neslyším.
Až se mi to povede, na leccos přijdu.
Třeba na co?
Proč ho zabili
a možná dokonce i kdo to udělal.
Za 20 minut tu bude auto.
Připravte se.
Co se to sakra stalo?
Nejsou tu ryby.
Pane Greyi.
Vypadáte skvěle. Jak se cítíte?
- Výborně. Opravdu. - Dobře.
Slečno Barnetová.
Co vaše paměť?
Ještě je taková zamlžená, ale vím, kolik je hodin.
A jsem silnější. Jistější v nohách.
No, to je dobrá zpráva.
Fyzický stav se zlepší méně než 10 % našich pacientů.
Mám to ale štěstí, že?
Ano. Tudy prosím.
Pojď.
Co je s tebou?
Budete tu sedět, pokyvovat hlavou a usmívat se,
jako by neměl horečky, nepotil se jako prase a nežadonil o pomoc?
Ta intenzivní reakce na první dávku nás překvapila.
Ale už je to zkrátka tak.
Bylo to děsný. Mohl umřít.
Ujišťuji vás, že jeho život v ohrožení nebyl.
- Proč tomu máme věřit? - Jsou to jen vedlejší účinky.
Noční můry a blouznění jsou obvyklé. Za pár dní se zmírní.
Co ty horečky?
Občas se vrátí. Většinou v noci.
Musíme je hlídat a kontrolovat.
Horečky zvládnu.
Spíš mě trápí to, co se děje v mojí hlavě.
Točí se v ní celý můj život,
ale ne všechno.
Obzvlášť ne doba, kdy jsem trpěl.
Říkal jste, že si vzpomenu na všechno.
Jsme teprve v půlce, pane Greyi.
Poslední injekce vás zbaví všech bloků.
Pak to začne dávat smysl?
Ano, víc, než si umíte představit.
Pak bude zdravý a v pořádku?
Během trvání pokusu ano.
- Jistě. - Počkat. Moment.
Během trvání pokusu? Copak to není lék?
Díky lidem jako je pan Grey
se nám podaří posunout celé lidstvo kupředu.
Budeme mít léčbu pro miliony lidí trpící jeho nemocí.
Ale co on? Co se s ním stane po tom vašem pokusu?
Léčba nejlépe účinkuje asi čtyři týdny.
- Čtyři týdny. - Někdy šest. Možná sedm.
Pak ta jízda skončí a já se vrátím do normálu?
Zjistili jsme, že v závislosti na intenzitě léčby
může v některých případech
zhoršení kognitivních funkcí urychlit.
Takže to bude horší než předtím?
Ze 157 pokusů reagoval každý pacient jinak.
Ještě jsme netestovali nikoho tak silného jako vy.
To není nejlepší doporučení.
- Co když teď odejdeme? - To bych nedoporučoval.
Je to dobrá otázka.
Co kdybych teď odešel?
Kdybyste to udělal,
čeká vás duševní a fyzický stav podobný abstinenčním příznakům.
- Ve vašem věku to nebude pěkné. - S mámou jsem prošla absťákem dvakrát.
- Dostanu ho z toho. Pojďte. - Jeho mysl se ale zhorší.
- Vrátí se do normálu. Pojďte. - Dá se tomu tak říkat?
Ptáčku.
Sakra. Nepotřebujete je. Nic z toho.
Ptáčku. Poslyš.
Vím, že to myslíš dobře.
Ale musím to dotáhnout.
Myslí to dobře.
Ale vy jste lhal.
Pane Greyi, pro nalezení léčby bych udělal cokoli.
Ale to už asi víte.
Tak…
Mám vám něco podepsat?
Dáte si něco?
Ne, děkujeme.
Zlato.
Ukaž.
Sluší ti to.
Děkuju.
Kolik vám dlužím?
S tím si nelam hlavu.
To je dobrý. V pořádku.
Mám vám to přečíst?
Číst umím, Satane.
POSKYTNUTÍ OSTATKŮ …DARUJI SVÉ OSTATKY PRO POKROK…
Tady se píše, že chcete vlastnit moje tělo.
To je základní dohoda, ano.
Ale ne mou duši.
- Duše by mi k ničemu nebyla. - Dobře.
Budu ji potřebovat.
Jak to, že vám nevadí, když vás oslovuju Satane?
Do tohoto výzkumu bylo investováno hodně peněz.
Trusty, farmaceutické společnosti, velké bohatství a výsady.
Jen vyjadřujete svůj názor.
Píše se tu, že za podpis dostanu 5 000 dolarů.
Ano, můžu i přidat.
Ne. Belzebube.
Určitě už jste si koupil hodně černošských duší a těl.
Ale já se nezaprodám.
Jen si navzájem projevíme laskavost.
Chci, aby to tu stálo ve smlouvě.
- Když tak budete spokojenější. - To není vše.
Říkáte, že se mi po další injekci
vrátí všechny vzpomínky?
Ano.
Tak potom to podepíšu.
Pane Greyi, je mi líto, ale tak to nefunguje.
Musíte to podepsat před poslední dávkou.
Poslouchejte.
Mám hodně zařizování
a na něj potřebuju svou paměť.
Celou.
Když to zařídíte…
…odkážu vám své tělo.
Dnes to nezvládnu.
Vzbudila jsem se vyčerpaná, přidám se zase příště.
STUDIJNÍ SKUPINA Kde jsi?
Slečno Barnetová, pan Grey vás potřebuje.
Co děláte? Nechte mě. Pusťte mě.
Ne, dost. Nechte mě! Chci…
- Pomoc! - Prosím. Uklidněte se.
Sakra pusťte mě.
Tak necháte mě na pokoji?
Kruci.
Co potřebujete?
Budeš při tom se mnou?
Pane Greyi, sklopím vám křeslo.
Tak.
Dobře.
Tak. Dobře.
Povězte mi něco, Satane.
Ano, a co?
Baví vás vaše práce?
Připravte se, pane Greyi.
VOLNO
Chvilku se tu posadím na slunci.
Jestli chceš, přisedni si.
Jo, je to v pohodě, je zvyklá čekat.
Co děláš?
Píšu Billymu.
Proč?
Musím k Neteřince pro zbytek věcí.
Ještě se zlobíš?
Myslíš si, že to byla chyba.
Záleží na mým názoru?
Tvůj názor je pro mě hodně důležitý.
Těm lidem na vás nesejde.
Jo, to vím.
Tak proč jste mě neposlechl?
Mohla jsem vás vyvést. Proč jste se sebou nechal vyjebat?
Pamatuješ, jak jsi mě poprvé potkala u jídla?
Jak jsem smrděl?
Co kdybys mi řekla, abych šel k Neteřince do pokoje
a přinesl ti z horního šuplíku její komody červený ponožky?
Myslíš si, že bych si to zapamatoval?
Ne, ale někdo by vás mohl vykoupat a ty ponožky bych si přinesla sama…
Jo, to je pravda.
Jo, Reggie se o mě staral. A teď ty.
Tak to otočíme.
Co otočíme?
Co kdybys tak zapáchala ty?
Nepamatovala by sis ani předchozí slovo.
Měla bys mysl dítěte v těle dospělé ženy.
Co bys udělala?
Neříkej, že skočila z okna,
protože by sis ani nevzpomněla, jak se otevírá.
Takový to je.
Ani nevíš, jestli nesnášet svůj stav nebo sebe.
Tak jste se cítil?
Jo. Pořád.
Zase sem jde ta žena.
To je W-R-I-N-G-O-V-Á.
Nemůžu uvěřit, že jste sem ty peníze přinesla už podruhé.
Poprvé jste spal, tak jsem přišla znovu.
Jak zapadne slunce, klíží se mi víčka. Byl jsem v posteli. Venkovan.
Chodím spát se západem slunce. Jak vyjde, vstanu a pustím se do práce.
Jako můj otec.
Říkával: „Ranní ptáče dál doskáče.“
Pravda. Určitě.
Jste čestná, protože… Ani si nepamatuju, že jsem vám ty peníze půjčil.
Dala jsem vám slovo.
Vidíš ty peníze?
Ani jsem nevěděl, že jsem jí je půjčil,
ale Shirley mi je i tak přišla vrátit. To je, co?
- Jak milé, paní Wringová. - Jen vracím panu Greyovi laskavost.
A v bance jste měla pěkný prsten.
Ten si pamatuju. Byl to poklad.
Otec ho dal před 60 lety matce.
Máte ho s sebou?
Vím, že bych ho neměla nosit u sebe, ale…
Co jsem si na ten prsten vzpomněl,
řekl jsem si: „Snad ji zase potkám,“
protože jsem v kapse našel tohle.
Robyn, pojď sem.
Dobře. Už jdu.
- Podívej. - Už jdu.
Vidíš?
Ta řemeslná dovednost. Je to umělecký kousek.
Je opravdu krásný.
Krásný prsten pro krásnou ženu.
- Musím na nákup, tak… - Tady. Vezmi si to.
Dobře.
Na.
Těšilo mě, paní Wringová.
- Milé děvče, ta vaše neteř. - Ne.
To je dcera kamarádky mé praneteře.
Rodiče jí zemřeli.
Bydlí u mě, než se dá dohromady.
Ptolemy Grey opět zachraňuje.
Ale ne. To spíš ona mě.
Nevím, co bych si bez ní počal.
Působíte jinak než tehdy v bance.
Ano, nový léky. Jedu na plný obrátky.
Snad jsem si v bance neuřízl ostudu.
Vy? To já bych se měla omluvit.
Chtít peníze po cizím muži…
- Naštěstí jsem potkala někoho tak milého. - Ale ne. Zase až tak milý nejsem.
Přestaňte.
Neříkám, že jsem zlý.
Jen, však víte, nikdy jsem si nestál za svým.
Schovával jsem se v davu a držel krok.
Mě jste se zastal.
Ahoj holka.
Co chceš?
Ty jsi Robyn, že?
Když to víš, tak proč na mě voláš „holka“?
Já jsem Roger. Roger Dawes.
Někdy s Reggiem dělám truhlařinu.
- Třeba skříně u Neteřinky v kuchyni. - Tak jo.
Než ses přistěhovala k Neteřince, žila jsi v Bankheadu, že?
Od té doby jsem Reggieho neviděl.
Jak se má?
- Umřel. - Cože?
Reggie umřel. Někdo ho zastřelil.
Co se stalo?
Vždyť říkám, že ho zastřelili.
Sakra. Umřel?
Už musím jít.
Jak se má jeho strejda? Ten, jehož jméno začíná na nehlasný P?
- Proč? - Byli si s Reggiem blízcí.
Reggie o něj pečoval.
Teď to dělám já.
Párkrát jsem ho potkal.
Vyprávěl mi o době, kdy žil v Mississippi.
Má rodina je odtamtud.
Rád bych se stavil. Vyjádřil mu soustrast.
No, pan Grey nepřijímá návštěvy,
co nejsou předem ohlášený.
To chápu.
Můžu tě svézt. Mám tu auto.
- Je to jen pár ulic. - Doprovodím tě.
Vezmu ti tašky.
Můžeme jít pěšky, když chceš.
- Jak se máš ty? - Fajn.
Kdybych měl vybrat hudbu na zlatou desku do vesmíru,
byl by to Stevie Wonder. Přesněji ten ze 70. let.
Ne píseň „I Just Called to Say I Love You“.
Co? Nemáš ráda Stevieho Wondera?
O to nejde. Jen… Mluvil jsi o zlaté desce?
Jo.
O té se lidi běžně nebaví.
Aspoň ti, se kterými mluvím já.
No, viděl jsem na tvé botě astronauta.
Vlastně je to Marťan.
Tak…
- Díky. - Jo.
Zavolej mi, kdy můžu za panem Greyem přijít na návštěvu.
Dobře.
- Tak jo. - Tak čau.
Jen jdi. Já ti zavolám.
- Dobře. - Kvůli panu Greyovi.
Kvůli panu Greyovi.
Běž!
Už bych měla jít.
Už? Sotva jsi přišla.
Má kamarádka Alta se vrátila z nemocnice.
Chci se za ní mrknout.
Shirley Wringová zachraňuje.
Za pár dnů ti zavolám.
To doufám.
Už odcházíte, paní Wringová?
Jo, utíká mi.
Neutíkám. Jen se chci stavit u kamarádky.
Snad se brzy zase uvidíme.
Snad ano.
- Když tvůj strejda bude chtít. - Dost.
Čau.
Billy mi pomůže přivézt zbytek věcí od tety Neteřinky.
- Bude to rychlý. Chcete něco, než odjedu? - Jen jeď. Já to uklidím.
Ohřeju si kávu a budu myslet na Shirley Wringovou.
Nepřežeňte to.
Už mazej, ty cácorko.
Pojďme na to.
Ten má ale kuráž.
Buď pěkně poslušnej.
Coyi, neopouštěj mě. No tak.
Nechce se mu mluvit.
Co v tom máš, holka?
Jen věci, co jsem popadla, než mě vykázali z mámina domu.
Neplatily jste nájem?
Ani jsem neměla na její pohřeb. Vzalo mě to, muselo ho zaplatit město
- a od těch já nic nechci. - Hej!
- No nazdar. - Co tu děláte?
Klepala jsem, ale neotevřel jsi.
Odemkla jsem si, abych si vzala zbytek věcí.
Hej, nech to.
Vzali jste to z mýho domu.
Nic jsem ti neukradla. Je to moje.
Zkontroluju si to.
Jestli tam bude něco chybět, tak si tě najdu.
Nenajdeš. Bydlím u strejdy Greye.
Co s tím uděláš?
- Děláš mu ošetřovatelku? - Jo.
Krávo, ani to není tvůj strejda.
- O co ti jde? - Nech ho být. Nestojí za to.
Má ho takhle malýho.
Podělanče.
Nebylo by to fér, Billy. Rozdrtil bys ho na padrť.
- K domu se nepřibližuj! - Vymlátil bych mu mozek.
Tak bacha.
No tak. Nestojí za to.
Nazdar.
- Dobrý den, pane Greyi. - Ahoj.
Co děláte?
Vzpomínám na co nejvíc lidí z doby, kdy jsem vyrůstal v Mississippi.
Už jich mám 227.
Znal jste hodně lidí.
Většina jsou příbuzní.
Nejspíš bych těch notesů mohl popsat ještě šest.
Jaké je vzpomenout si po takové době?
Jako bych se dostal až na vrchol
a zároveň ležel v hrobě.
Nechcete se vrátit na zem a jít s námi?
- Kam? - Do restaurace, na oplátku Billymu.
Zvete ho na oběd.
Mám já to ale štěstí.
Pamatuju si, jak strýc Thorne řekl vtip, chytil se za srdce a padl.
Na místě mrtvý.
Máma si na pohřeb oblíkla bílý šaty, který obarvila načerno.
Jak se ten lék jmenuje?
Mám tetu, co si nepamatuje vlastního manžela.
Zatím nemá jméno.
Ale je to ďáblovo dílo
a musíš mu upsat duši, když ho chceš dostat.
Když ďábel zaklepá,
raději otevři, nebo ti spálí celý dům.
Jste filozof.
- Jak jste toho ďábelskýho doktora našli? - Ta cedulka, cos našel na TV?
- Objednal ho tam Reggie. - Než umřel.
Nenechte se rušit.
Pardon. Neobjednával jsem další.
Jmenuju se Sonia. Vidím, že jste při chuti.
Na účet podniku.
Celej se červenáš.
- Černoch, co se červená. - Přestaň.
Teda, chtěl jsem říct, že…
Reggie vám chtěl vždycky pomoct.
A co mu ještě leželo na srdci?
Žena a děti. Miloval je.
Nebál se, že ho chce někdo zabít?
Nic se nedělo.
Nebyla to nehoda.
Robyn má pravdu.
Reggie byl dobrý chlap. Ten nejlepší.
Špatný věci se stávají.
Zkrátka smůla.
Je to hrozný, ale tak už to chodí.
Kdyžs byla v práci,
přijel sem s ní Billy Freres a všechno si naložil do auta.
Asi se nastěhovala ke strejdovi Greyovi, aby mu sebrala důchod.
Nemůžu uvěřit,
že by tak hodná holka udělala něco takovýho.
Hodná holka, co má kudlu pod polštářem?
No tak.
Kolik taťka Pity dostává od města?
Tři šeky, skoro 300 dolarů.
Je to blázen, zahazuje je.
Sousedi tvrdí, že má někde v tom nepořádku bednu peněz.
Už to s ním zašlo tak daleko?
Vidělas ho, mami.
Je mu sotva rozumět, když mluví.
Vidí lidi, co tam nejsou.
Robyn říkala, že u něho bydlí? Nejen vypomáhá, jak jsem chtěla?
Bydlí v tom jeho hnusným bytě?
Říkala to.
Povídám ti, jde po prachách.
Musíš zařídit, aby to město prověřilo.
Není načase dát ho někam do ústavu?
Pro jeho dobro.
Když uvidí, jak žije,
okamžitě ho přestěhujou.
To mi věř.
Řídil jsem chladicí vůz, pracoval jako vrátný na poště.
A spoustu dalšího.
Do Georgie jsem přišel za sestrou June. Aby její děti vyrůstaly s rodinou poblíž.
Na straně ulice, kde bydlela June,
byli Jonesovi,
Pettyovi, George a Marion Whiteovi
a Bunny Rogers.
Bunny? To byla žena?
Ne, bože. Bunny Rogers byl muž.
- Bunny Rogers zabil Tommyho Bottomse… - Cože?
…nedali ho do basy a ani nešel k soudu.
Pamatuju si to tak jasně.
Vzpomínám si na všechno kromě jedné věci.
Nevím, kam jsem dal Coydogův poklad.
Nebojte se. To přijde.
A do té doby můžete snít o své nové přítelkyni.
Shirley je milá.
Ale vášeň v tom není.
Zato Sensia…
Nikdy jsem nebyl šťastnější než s ní.
Měl byste se prospat.
Sensia byla nejkrásnější žena, co jsem kdy viděl.
To stačí. Pěkné sny.
Za Sensiu bych položil život.
Dobře se vyspěte.
Hned budu zpátky.
Zdravím. To vy jste proběhl okolo?
Můj strýc Coydog…
Co to je za jméno?
No, nebyl to můj strýc, jen jsem mu tak říkal.
Ale jmenoval se Coydog, protože, no…
Nikdo mu nikdy neřekl jinak.
A?
Co má ten ne-strýc Coydog společného s vaším běháním?
Coydog říkával:
„V životě každého černocha nadejde chvíle, kdy bude muset utéct.
Když nebudeš trénovat,
možná nebudeš dost rychlý, až ta chvíle nastane.“
Byl to moudrý muž.
To ano.
Co to čtete?
CIZINCI VE VLAKU
Romantický příběh?
Je to o dvou mužích, kteří se neznají a chtějí zabíjet lidi.
Různé lidi.
Ale vědí, že kdyby to udělali, měli by potíže.
Tak si je prohodí. Ty oběti.
Nemám ráda příběhy o vraždách. Moc krve a násilí.
Je jedno, co čtete, hlavně, že čtete.
Coydog vždycky říkával:
„Nejlepší, co černoch může udělat, je číst a uvažovat samostatně.“
Váš strýc by se mi asi líbil.
Vy byste se mu líbila určitě.
Proč to říkáte?
Jmenuju se Sensia. Sensia Howardová.
Ptolemy Grey.
Lidi si myslí, že je to africký jméno, ale je řecký.
Máš rodinu v Řecku?
Máma měla ráda historii.
Když Alexandr Veliký 300 let před narozením Ježíše dobyl Egypt,
místodržitelé se stali králi nebo faraony.
Tři z nich byli Ptolemaiové. Jeden otec Kleopatry.
Byl to Řek, a navíc král Egypta.
Pověz mi něco, Ptolemy.
Předčítáš někdy večer před spaním své dívce?
Sensio.
No?
Už začne to grilování.
Nemám hlad, Ezro.
Tohle je Ptolemy Grey. Jméno má po řeckém králi Egypta.
- Král, jo? - Je to jen jméno.
No, už musíme jít.
Co takhle grilovačku?
Není pozvaný.
Tak já si tu ještě sednu a popovídám si.
Přijdu za chvilku.
Povídám, ať už jdeš.
Ezro, nech toho!
Takhle chytat ženu za ruku!
Starejte se sám o sebe, vy chytráku.
Ezro! V neděli se do sporů nepouštěj.
No tak.
Pojď už.
Tak jo.
Co tu děláš?
Už jsem ti to říkala.
Podle tety Alberty nemám muži dovolit, aby mi ublížil.
Ale aspoň další tři dny nemám být s žádným jiným mužem,
jinak by mě nazvali courou.
V neděli mě Ezra chytil za ruku
a dnes je středa večer.
Kdybys měl volný den,
zaplacený nájem a nějaké peníze v bance, co bys udělal?
Přesně tohle.
Kdybys byl sám?
Aha.
Vstal bych před východem slunce. Jel autobusem k jezeru Lake Altoona.
Sundal si boty a ponožky.
Šel ke břehu a díval se na východ slunce.
To je všechno?
Pak bych jel do Uměleckého muzea Highových a obklopil se krásou.
Takže bys utrácel jen za autobus?
Asi bych si koupil sendvič a pití.
A pak bych se rozšoupl za knihu.
Proto jsem tady.
Potřebuju být s někým jako ty.
S mužem, se kterým bude každý den překvapením.
Víc ti toho nenabídnu.
Máma s Albertou mě poučovaly:
„Nemůžeš mít všechno.
Musíš se s tím smířit a rozhodnout se, co potřebuješ.“
A co potřebuješ, Sensio Howardová?
Myslela jsem si, že muže, co mi koupí nóbl šaty,
pěkné oblečení.
Ty šaty už mám.
Ale jsou jako provazy a řetězy.
Teď chci muže, co mi bude večer před spaním číst.
Takže se musím rozhodnout pro tebe.
Mám na výběr?
Samozřejmě.
Pokud budeš souhlasit.
Ty zmetku, začni se modlit.
- Ezro, víš, že… - Sakra, uhni.
- Nechci potíže. - Ty mizero, zabiju tě!
Ne!
- Sakra! - Ezro!
- Uvidíme, jestli ho pak budeš chtít. - Ezro, varuju tě, nech ho být!
Nebo co?
Varovala jsem tě, že mi nesmíš ublížit.
Neutíkám k němu.
Odešla jsem od tebe.
Vytáhneš na mě zbraň?
Zastřelíš mě? Kvůli tomuhle chudákovi?
Je po všem, Ezro. Skončila jsem s tebou.
Kruci.
Krávo!
Bože! Sakra! Do háje!
Sensio, no tak, zlato. Prosím.
Prosím, zlato.
Sensio.
Pusť mě.
Proč jsi mě zastavil? Chtěl tě zabít!
Koukni na to.
Trocha krve do začátku mi nevadí.
Ale přes mrtvoly nepůjdu.
Na.
Nech si ji u sebe.
Pojď. Půjdeme si lehnout.
Potřebuju se prospat.
Až se vzbudíš,
vykopeš ten poklad a zužitkuješ ho.
Ptáčku! Vstaň.
Co je?
Vzpomněl jsem si. Byl přímo tady.
- Co? - Černošský srdce.
Co?
Dal jsem ho pod podlahu,
když jsem ji opravoval, jak ji Sensia prostřelila.
- Určitě. - V pořádku?
Bylo to přímo někde tady.
Strejdo!
- Co to děláte? - Je tady.
Pomůžu vám.
- Tak jo. - Nemávejte s tím.
- Rozřízni to napříč. - Dobře.
No vidíš. Tahej.
Dobře. Teď už nám nic nestojí v cestě.
Najdeme ji.
Co najdeme?
Budoucnost, Ptáčku.
Budoucnost.
AUTOR KNIŽNÍ PŘEDLOHY
Překlad titulků: Veronika Ageiwa