Prekleto.
Zdaj bi morala biti že dovolj zrahljana.
Sranje!
-Uporabiva tole? -Obrni jo.
-Obrni jo. Oprosti. -Tako. Udarjaj po njej.
Zdaj pa jo potisni navzgor.
Tako, ja. Še enkrat.
Pa sva.
Ta je zrahljana.
Kaj?
-Ja. To je to. -Kaj je to?
Daj, odpri jo.
Tu ni nič.
Odvij.
Govoril si o zakladu.
Vidiš?
Obdrži ga.
Kmalu bova videla, čemu praviš nič.
Misisipi sem zapustil, ko sem bil star dvanajst let.
Odšel sem zaradi vseh tistih smrti in trpljenja.
Odšel sem, ampak prej sem izpolnil obljubo.
Sledil sem poti.
Upošteval sem vsa njegova navodila.
Našel sem Coyev zaklad. Štirinajst ukradenih zlatnikov.
Ti novci so torej…
Dubloni.
Dubloni so piratski zaklad.
V redu. Pa so ti dubloni tudi kaj vredni?
O ja.
Rekel si, da jih je bilo 14. Vidim samo dva.
Veš, Sensia je imela rada lepe stvari.
Nakit, tisti glavniček, ki ti je všeč,
in približno sto svilenih oblek, bi rekel.
-In si zapravil denar, da bi jo očaral. -Da bi jo slavil.
Nor sem bil nanjo.
Ampak ne toliko, da bi vse zapravil za darila.
Nato je zbolela za rakom
in zavarovalnica je izstavljala račune.
Takrat sem začel unovčevati novce.
Čeprav sem vedel, da Coydog ni hotel tega.
Ampak bil je mrtev kakšnih sto let. Kaj je hotel?
Da s tistim denarjem rešim naše ljudi.
Koga? Črnce?
Dobro. Star si bil deset let.
Ne. Malo manj kot osem.
Ja. Kako naj bo otrok odgovoren za vse to?
To sem gruntal skoraj vse življenje.
Potem se je pojavila Sensia.
Zanjo bi naredil vse na svetu.
Ampak na koncu sem na cedilu pustil njo in Coya.
To je moja zadnja priložnost, da izpolnim obljubo.
S tema dvema.
In kaj je to? Kaj odpira?
Vse ob svojem času, ptička.
Ob svojem času.
Hvala.
Ni za kaj.
Kam greš s tem?
Uspavalna kapljica.
Dubloni.
SVOBODA
Dvignimo ga.
-Pazi. Pa smo. -Daj.
Tako je.
Dajta, pomagajte mi.
-Prinesi. -Daj mu jo okoli vratu.
Tako. Dvigni ga.
Prinesi kanto.
-Primi ga. -Miruj.
Vstani, poba.
Daj. Tako je prav.
Daj, dvigni se.
-Povej, kaj veš. -Ne morem dihati.
Daj.
Počasi.
Preživel boš le, če boš vrnil, kar je moje.
Povej že.
Kerozin, poba.
Raje mu povej.
Zelo vnetljiva reč.
Prekleti…
Pazi.
Pazi se, poba.
Poba, povej, kje so moje stvari!
Ali pa se boš cvrl.
Ne! Gori!
Nočemo ga še ubiti.
Črnuh mora ostati živ, dokler ne spregovori.
-Spustite ga. -Spusti ga.
Pa vas imam.
Pomagaj mi.
DOBRO JUTRO.
Kaj počneš?
Razmišljal sem. Ta kavč…
To ni primerna postelja za dekle.
Ni tako slab.
-Ko si prišla, ti ni bil všeč. -Zdaj je vse drugače.
Tudi mene nisi marala.
Joj, to pa ne drži. Vsaj ne več.
Reggiejev sodelavec bi se rad oglasil tu?
Roger Dawes. Ja.
-Reci mu, naj pride. -Res?
Ja, spomnim se ga. Zelo skromen je.
Prav.
Ptička, pomagaj mi.
Kaj počneš?
-Tvojo pomoč potrebujem. -V redu.
Dobro. Daj.
Težek je zaradi denarja, ki je v njem.
Mater.
Kje si vse to dobil?
Preden se mi je skisalo,
sem unovčeval čeke za pokojnino.
Neporabljen denar sem dajal sem.
Koliko ga je?
Ne vem. Že dolgo ga nisem odpiral.
Kakšnih štirideset ali petdeset.
-Česa? -Tisočakov.
Ja. Tega mi ne bi smel pokazati.
Se bojiš denarja?
Očija so ubili zaradi dolga.
In mama je za denar počela marsikaj.
Tudi jaz se prestrašim, ampak moraš riniti naprej.
Poleg tega se moraš dobro naspati na dobri postelji.
Potrebuješ nova oblačila in nekaj žepnine.
Za to moram sama zaslužiti. Obdrži svoj denar.
Kaj mi bo? Zlato imam.
S starimi novci ne moreš plačevati računov.
To kaže, kako malo veš.
Še vedno ga moraš spraviti iz tega grdega kovčka.
Grdega? Kaj ti je?
Iz pravega aligatorja je. Iz Floride v Louisiani,
kjer vzrejajo eksotične aligatorje.
Tole je prava stvar. Potipaj.
Mater.
Vrhunska kakovost.
Že, ampak tudi tempirana bomba.
Kaj naj naredim z njim?
In račun bo na njeno ime?
Ne, gospa.
Ne, ta račun bi rad, da bi lahko imel debetno kartico.
Aha.
Radi bi odprli še en tekoči račun?
Kar se vam zdi najboljše.
-Želite tudi spletno banko? -Ja.
Rad bi odprl nov tekoči račun za denar iz omare.
G. Grey, na svojem varčevalnem računu že imate skoraj 4000 dolarjev.
Ga. Brooks, spoštujem vas. In razumem.
Mislite, da Robyn poskuša priti do mojega varčevalnega računa
po ovinkih, prek novega tekočega računa, ki bi ga odprl z nekaj dolarji.
Ampak vaši dvomi imajo eno pomanjkljivost.
Ptička, pomagaj mi.
Tukaj je skoraj 40.000 dolarjev.
Če bi me Ptička poskušala oropati…
Bi jo verjetno podurhala z vso to gotovino, ni res?
In jaz tega ne bi mogel dokazati.
Vidite? Se zdaj razumeva?
-Ja, g. Grey. -Fino.
Večino tega denarja bom položil na tekoči račun, o katerem govoriva.
Preostanek pa bom porabil
za stvari, ki jih nameravam narediti.
Samo takole povlečete.
Zelo preprosto je.
V redu.
Hvala. Izvoli.
-Zate. -Hvala.
-Še hočete, da odneseva stari kavč? -Ja. Zelo bi mi pomagala.
Hvala.
Previdno stopajta.
Počakajta. Kaj počneta?
Kaj… Mejduš.
Mejduš.
Sta še vedno tukaj? Odidita.
-To je moja prva prava postelja. -Ni ravno postelja.
-Zame je. -Ampak ima tri zelo močne letve,
da si ne boš poškodovala hrbta.
Nisem še imela prave postelje.
-Niti pri mami ne? -Ne, samo spalno vrečo.
No, ti je všeč?
Krasna je.
-Tudi obleka mi je všeč. -Ja. Res je lepa, ne?
-Z razprodaje. -Kaj imaš v tistih vrečah?
Še nekaj novih cunjic. In oblačila,
-v katerih sem šla. -Zakaj pa to?
Kar tako.
-Fanta imaš. -Nimam!
-Fanta imaš. -Kar tako.
In potem je pridigar rekel: "Ta cerkev je samo za belce."
Odvrnil sem: "Nočem vstopiti.
Samo ustavil sem se, ker je vaša božja hiša tako lepa."
To zgodbo ste nama z Reggiejem nekoč že povedali.
Ravno v tistem času mi je začel pešati spomin.
Robyn pravi, da si veliko delal z Reggiejem.
Delo mi je dal, kadar je le mogel. Hvaležen sem mu bil. Vse pride prav.
V šoli sem. Vsaj poskušam biti. Obiskujem tečaje.
Ja, na umetniški šoli.
Torej si umetnik.
No, igre snujem.
Videoigre.
-Tudi tesarski poklic ni slab, veš? -Že, ampak ni tisto, kar bi rad počel.
-Kaj pa bi rad počel? -Saj je povedal.
Ne, povedal je, kaj študira.
Kaj si zares želiš početi?
Kje se vidiš čez deset, dvajset let?
To ni pošteno vprašanje.
Zato še ni manj pomembno.
Dobro, če je tako pomembno, zakaj tega nikoli ne vprašaš mene?
Punca, poslušaj. Vsi vedo, da boš to, kar boš hotela biti.
Moški nimajo tega razkošja.
Nekaj mora narediti iz sebe,
na tem svetu narediti, kar mora.
Mogoče v tvojem svetu. Ampak v tem nosijo ženske enako breme.
Vodijo najboljših 500 podjetij, so političarke,
dobivajo Nobelovo nagrado za modificiranje genov in podobno.
Morda bodo šle celo na Mars.
Jaz pa bom ostal na Zemlji. Z obema nogama.
Trudim se, g. Grey.
Tesarstvo mi je všeč, ampak moraš imeti občutek za ljudi.
Reggie ga je imel.
Kdaj si ga nazadnje videl?
Ko sva delala pri Niecie.
-Kdo je še delal z vama? -Sama sva bila.
Se je zdel zaskrbljen, ga je kaj mučilo?
Ne. Tak je bil kot vedno.
-Ti je za tisto delo plačal? -Zakaj to sprašuješ?
Ne, pravzaprav mi ni. Ampak zdaj mislim, da ni imel priložnosti, da bi mi.
Vidiš?
-Koliko ti dolguje? -Ne, g. Grey.
Nisem zato tukaj.
Sem kaj rekel narobe? Tak občutek imam.
Kaj? Ne. Narobe ne obstaja.
Ne razumem.
Se je mogoče prav pogovarjati o nekom, ki so ga umorili?
Verjetno res ne.
Zakaj nisi vzel denarja?
Saj sem povedal.
Prišel sem, ker mi je všeč.
Kaj je bilo to?
Ne vem. Kar tako.
Nič si ne domišljaj.
Te je kdaj strah, da bi izgubil svojo žensko? Družino?
Nekaj moram povedati in ne vem…
Ne vem, komu drugemu naj povem, stric.
Gre za…
Nino in zame.
Veš, Nina…
Njen bivši fant je šel v zapor, ker je nekoga ubil.
Nato je prišel ven in…
Pogovarjata se.
Rekel sem ji, naj ga pusti pri miru.
Ne posluša.
Zato mislim, da jo bom z otrokoma posedel v avto
in se preselil v Teksas.
Tam imava sorodnike in…
In… Če bo šel iz Atlante,
bo kršil pogojno izpustitev, zato…
Stric, mi še slediš?
Si si pa vzela čas.
-Samo pogovarjala sva se. -O čem?
V kino me je povabil. Ti je prav?
-Zakaj? Ne odgovarjaš meni. -Nočeš vedeti?
Všeč mi je.
V redu je. Malce prismuknjen.
A je bil hvaležen, da si mu ponudil plačilo. Za Reggieja.
Kot sem rekel, všeč mi je.
Ja. Ogromno si ga spraševal o Reggieju.
Zato si hotel, da se oglasi.
Reggiejev prijatelj je. Pozna iste ljudi. Menda ga lahko kaj vprašam.
Ne gre zanj.
Zate me skrbi.
Naj te ne. Ko prideš v določena leta, te ni več strah.
Ja, ampak kaj, če ni več kaj ugotoviti?
Če kratek čas, ki ga še imaš, zapravljaš za iskanje odgovorov, ki jih ni?
ZAPUŠČINSKA IZJAVA
Kako spite?
Oh, no.
Ne prav veliko.
Spomini se spremenijo v sanje.
Ne morem se jih otresti.
Nekaterim bolnikom se to zgodi. Zelo mi je žal.
Naj vam ne bo.
Pravzaprav… Srečo imam, da se mi je vrnil razum.
Kako dolgo ga bom imel?
G. Grey, neverjetno vitalni ste.
Zdravilo použivate kot…
Ogenj suho travo.
Vaš um je popolnoma živ.
Česa takega nisem videl še pri nikomur.
Veste pa tudi, da tak ogenj za sabo pusti le ožgana tla.
Ne morem vam povedati, kako dolgo bo trajalo.
Vem pa, da bo ta čas delovalo v polni meri.
Moškemu, ki me je vzgajal, je bilo ime Coydog.
Rekel je…
Greh je dolga cesta,
ki se razteza od skrajnega konca pekla do skrajnega konca nebes.
Tvoji grehi odločajo o tem,
kje na tej cesti stojiš.
Vendar ni noben človek čista dobrota ali čisto zlo.
Taka sta le Bog in hudič.
Ja.
Coydog je nekemu belcu nekaj ukradel.
Ko so ga ujeli,
so ga linčali.
In zažgali.
Okoli vratu je imel zanko in stal je v gorečem kerozinu.
Ko se mu je belec približal, je brcnil tisti sod,
se obesil in jih zažgal.
In…
To moč je prenesel na vas.
-Satan, lahko nekaj vprašam? -Seveda, Ptolemy.
Je mogoče,
da sem se, ko sem postal star in betežen,
tako ustrašil tega, kar sem vedel,
da sem preprosto pozabil?
Povem vam lahko le, da bi,
če bi vedel vse to, kar veste vi,
pred tem bežal kot nor.
Hvala, da ste podpisali.
Hvala vam.
V redu.
-Živjo. -Živjo.
No, povej?
Vse je gladko kot debela dojenčkova ritka.
Kaj?
Boš res zmogel?
Ves dopoldan si bil tam. Mislila sem, da boš utrujen.
Nimam časa za utrujenost.
Preveč moram še opraviti.
In tega se veselim. Več kot dvajset let ga nisem videl.
Poglej, kako sem ga očistila.
Bodi previdna.
Jih Sensii res nisi pokazal?
-Niti enega. -Zakaj ne?
Bila je ena najlepših, najbolj poštenih ljudi, kar sem jih poznal.
Toda imela je tudi velike apetite.
Če bi vedela za ta zaklad, je ne bi mogel ustaviti.
Praviš, da bi ga ukradla.
Ne. Ne bi vsega zapravila zase. Tudi drugi bi ga dobili.
Prijatelji, sorodniki, druge ljubezni.
Čakaj. Fante je imela?
Ni šlo vedno za moške.
Kaj? Tako je bilo?
In ti si to kar sprejel?
Sprejel sem njo.
Kaj pa ti?
Imaš kakšne apetite?
Enkrat sem se spozabil.
S Sensijino prijateljico Lolly.
-Maščeval si se. -Nepričakovano je bilo.
Sensie za vikend ni bilo doma. Lolly se je ponudila, da nekaj skuha.
Odpeljala me je k sebi.
Zgodilo se je samo enkrat. Ampak zaradi tega sem se sovražil.
Sensia je takoj ugotovila. Vrgla me je ven.
Uro pozneje me je poiskala in rekla, da brez mene ne more živeti.
Nikoli več nisem pogledal druge ženske. Nikoli več.
Je Sensie enako naredila zate?
Vau.
-Ni od muh, kaj? -Ne.
-Zakaj šepetaš? -Zdi se mi, da moram.
Ptolemy. Mašalah. Moj stari prijatelj Ptolemy. Kako si?
Syed. Prijatelj, kako si?
Oh. Bog je dober. Alhamdulilah.
-In kdo je to? -Robyn. Pomaga mi.
-Robyn. So ti všeč moje starine? -Ja.
To je marmorni doprsni kip rimskega cesarja Hadrijana.
Tik pred smrtjo je napisal pesem. Moj oče jo je znal na pamet.
"Draga mala minljiva prijateljica,
tovarišica mojega telesa in njen duh,
kam te nese zdaj,
mala odrevenela in gola duša,
nezmožna, kot v preteklosti, norčevanja?"
Vau. To sem mislil.
Kar razglej se. Vse me lahko vprašaš.
Hvala.
Kako so tvoji domači?
Sinovi študirajo, Fatima pa bo nekoč prevzela trgovino.
In tvoj oče?
Pred tremi avgusti je umrl.
Joj. Jafar je bil krasen človek.
Res je bil.
Ena največjih redkosti tukaj. Pred stoletji so jo izdelali v Srednji Afriki.
Strokovnjaki dolgo niso hoteli verjeti, da so Afričani sposobni take popolnosti.
-Ampak očitno so se motili. -Očitno.
Syed, še uporabljaš tisto čajnico?
Seveda. Pridita.
-Hvala. -Ja.
Robyn je spraševala, kako sva se spoznala.
Star sem bil štirinajst let. Ko sem videl tega črnca hoditi po trgovini,
sem ostal tam, da bi mu preprečil kaj odnesti.
Bil sem mlad in neumen.
Ptolemy je spraševal po keltskem obroču, skovanem iz srebra.
Mislim, da smo zanj hoteli 700 dolarjev.
Želel sem nekaj lepega za Sensio.
Takrat je bila že dolgo bolna.
Jafar, njegov ati, je vprašal, koliko denarja imam.
87 dolarjev, sem rekel.
Odvrnil je, da jih bo vzel za polog
in da mu lahko preostanek plačam čez en mesec.
-Vau. -Dal ga je v lepo škatlo.
Sensia je bila presrečna.
Očeta sem po odhodu g. Greya vprašal,
zakaj je zaupal črncu, ki ga je videl prvič.
Rekel je: "Človeka ne moreš soditi po barvi, oblačilih,
narodnosti in njegovem Bogu.
Poznaš ga lahko le po tem, kar nosi v srcu."
Jafar! Dober človek je bil.
Prihajal sem vsak mesec, dokler nisem vsega odplačal.
Prijatelj, si prišel samo pozdravit?
Robyn, pokaži mu novec.
-Bi ga rad prodal? -Ne. Zanima naju, koliko je vreden.
Samo hipec.
G. Ptolemy je občasno prinesel kak tak novec.
Zato imamo to knjigo.
Poglejmo.
Saint-Gaudensov dvojni orel.
1932. Dobro ohranjen.
50.000 dolarjev.
Čakajte. 50.000? Za ta dva?
Za vsakega. Da. To je splošna ocena.
Oče je Ptolemyju vedno govoril, da bi pri drugih trgovcih dobil več.
Toda Ptolemy jim ni zaupal.
Še vedno jim ne.
Hvala za pomoč. O ja.
Kaj gledaš?
Knjigo o astronomiji berem.
-Za maturo? -Ne.
Si vedel, da ima Sonce milijonkrat večjo prostornino od Zemlje?
-Hudirja, to pa je veliko. -Kajne?
In včasih so ljudje mislili, da je sonce Bog.
Verjetno je še vedno.
Ja.
O čem razmišljaš?
O vsem, kar sem kdaj vedel… Naenkrat.
Zveni naporno.
Saj je.
Ampak imam le nekaj dni, da uredim svoje zadeve.
Te ne moti,
da se bo vse vrnilo v stare tirnice?
S tem sem se sprijaznil.
Moti tebe?
Kaj misliš?
Veš, moj…
Moj oče je vsak večer hodil izsiljevat.
In neke sobote se preprosto ni vrnil.
Z mamo sva ga pokopali.
In potem je začela kaditi krek.
Skušala sem ji pomagati.
Obljubljala mi je…
Skoraj vsak dan je obljubila, da bo nehala.
Potem pa sem se neko četrtkovo jutro zbudila in je bila mrtva.
Poslušaj.
Hudič mi je povedal…
Da bom spet tak, kot sem bil, ne pa, da bom umrl.
Rekel je, da bo morda še huje.
Če ne bi vzel njegovega zdravila, se zdaj ne bi pogovarjala.
Ne razumeš.
Dobro.
Potem pa poskrbi, da bom.
Bila sem…
Ko je mama umrla, sem bila vesela.
Vedela sem, da je uredila, da bom lahko pri teti Niecie.
Upala sem…
Želim si, da ne bi, ampak upala sem, da bo umrla,
da bi lahko zapustila tisto hišo.
Zato… Mene bi moral imenovati hudič.
Ne, otrok.
Nisi hudič.
Povedati hočem…
Si prvi, za katerega si želim…
Za katerega nočem, da umre.
Nočem te izgubiti.
Grem jaz.
Ne, s tabo grem.
G. Grey?
Da?
Sem Darwin Andrews, mestni uslužbenec.
Preverjam, ali so starejši prebivalci varni in zmožni skrbeti zase.
Smem naprej, vam postaviti nekaj vprašanj?
Ja, seveda. Izvolite.
Semkaj.
Zakaj ste tu?
Vaša nečakinja pravi, da gdč. Robyn Barnet
grdo ravna z vami ter zlorablja vas in vaš dom.
Ptička, me zlorabljaš?
Ne, stric.
-No… -Vidite to, g. Grey?
Vaša nečakinja in njen sin
trdita, da vam je gdč. Barnet ukradla denar
in vam dovoli živeti v umazaniji.
Gotovo je kje kakšno zrno praha, umazanija pa ni.
Policist? Hej.
Ne spomnim se, da bi vam dovolil, da brskate po moji hiši.
G. Grey, pokazal sem vam sadež. Kakšen?
Pomarančo s pridihom zelenega tam, kjer je bil pecelj.
Kaj pravite o navedbi, da vam ta mladenka jemlje denar?
Darwin, ali s kom živiš?
Jaz postavljam vprašanja, g. Grey.
Ja. S pooblastilom mesta.
To sem te vprašal, ker… Če s kom živiš
in bi moja nečakinja rekla, da ti ta nekdo krade,
kako naj bi jaz vedel, ali je to res?
Zakaj bi lagala?
Zakaj bi lagal jaz?
In ko smo že pri tem, zakaj bi lagala Robyn?
Vaša nečakinja samo poskuša varovati vaše premoženje.
Če bi me imeli za opravilno nesposobnega,
pa bi moje premoženje dobila moja nečakinja.
Ni tako?
Vas moti, če pogledam po stanovanju?
Ne, kar izvoli.
Robyn, razkaži mu.
-Sine, kako je ime tebi? -Regent.
Jaz sem Ptolemy.
To pomeni kralj. Regent tudi.
Kdo bi si mislil, kaj?
Regent, sta s sodelavcem zadolžena za to sosesko?
Je to vajin rajon?
Ja. Na 13. postaji delava.
Ali kaj vesta o uboju na Delmarjevem krožišču?
Ja. Pred dvema tednoma je bilo.
Tisti mladenič je bil moj pranečak Reggie Lloyd.
Moje sožalje.
-Kako napreduje preiskava? -Navadna policista sva.
S tem se ukvarjajo kriminalisti.
Nič nam ne povedo. Razen če moramo koga privesti.
Ste koga privedli?
Ste hišo nedavno pospravili?
Si jo ti?
Za socialno službo bom napisal poročilo.
Občasno se bodo oglasili. Da preverijo vas in gdč. Barnet.
Neverjetno uvideven si, Darwin.
Pojdimo.
Želim vam lep dan.
Hvala.
-Ocvrte kračke prihajajo. -Hvala, Sonia.
Za ta sodobna polja bombaža moraš dobro jesti.
Ja. Na podeželju bi bilo mogoče lažje.
Hala Druckerja so sinoči ustrelili, ko je šel proti avtu.
In zdaj je mrtev.
Tisti, ki je bil vedno v rdeči obleki?
Čedna si, gdč. Robyn.
Fantje jo zdaj še bolj obletavajo.
-Nehaj. Prosim. -Po hrano grem.
V redu.
Glede Niecie…
Vem, da ima dobre namene.
Ampak obrala bi me do suhega
in mislila, da ravna prav.
Si kdaj tako mislil o meni?
-Ne. Niti pomislil nisem na to. -Niti ko sem vzela glavniček?
Zločin bi bil, če se česa tako lepega ne bi hotela dotakniti.
Že, ampak spravila sem ga v žep.
Robyn, poštena si do obisti.
-Kako veš? -Pač vem.
Živela si v pomanjkanju,
pa si se obremenjevala, ker jemlješ nekaj tujega.
Niecie pa se ne obremenjuje s tem.
Zakaj? Ker si tako zelo želi?
Nekateri črnci in tudi belci
si kaj tako želijo, da se ne morejo zadržati.
Ampak zato še niso slabi.
-Kaj? Kakšni pa so? -Ujeti.
Ujeti so v živem pesku.
Pomagati jim moramo ven.
Pesjane naj imamo radi, tudi če si ne zaslužijo?
Ne, nisem rekel tega.
-Pa če povem še druge Hillyjeve grehe? -Na primer?
Teta Niecie je dala Hillyju denar,
da Reggieju in Rogerju plača tisto delo.
Hilly ga nikoli ni dal Reggieju.
-Ukradel je Reggiejev denar? -Ja.
Ju vidiš?
Artie! Artie!
Latisha. Kaj počneta na ulici?
Riševa.
Zakaj rišeta na sredi ceste?
-Pridita. -Mamice ni z vama?
-Žalostna je. -Ne.
Zato sta tukaj?
Samo dokler ne bo spet srečna.
Ljubi bog. Odpelji ju v hišo.
-Usedimo se na stopnico. -Ne.
-Govoriti moram s tabo. -Ne.
Sedi.
Kaj ti je? Veš, da to ni prav.
Samo risala sva.
Na ulici?
-Ja. -Ni smešno.
Ni smešno. Ne hecam se. Veš, da to ni prav.
Kakšen hrup je to?
No?
-Me boš spustil naprej? -Mislil sem, da te je odpeljala socialna.
Hilliard, kdo je?
Niecie! Reci cepcu, naj me spusti noter.
Atipity. Ka… Vstopi. Pridi.
Živjo, teta Niecie.
Tvoje nove cunjice?
Mogoče bi morala socialni povedati za to.
Mogoče bi ti ga morala takrat odrezati.
Si vedela, da se otroka igrata na ulici?
-Hilly, sta bila sama zunaj? -Rekel sem jima, naj ne hodita na cesto.
Prinesi stricu mrzlo vodo.
Kako, da sta Reggiejeva otroka tu?
Drugačen se zdiš.
Zakaj imaš Reggiejeva otroka?
Nina je želela čas zase. Prosila me je, da ju vzamem. Poslala ju je sem.
Koliko ti plačuje za to?
Reggie je nekaj prihranil. Samo za hrano mi je dala.
-So te klicali s policije, ko so ga ubili? -Nino so.
-Bala se je. Prosila me je, da grem z njo. -Kaj so vama rekli?
Da ga je nekdo ustrelil v glavo.
-Poba, kaj boš povedal? -Nisem poba.
Poslušaj.
Šel sem na banko in odprl tekoči račun
zate, za poba, Reggiejevo ženo in otroka in še nekaj ljudi.
In Robyn sem imenoval za… Kako se že temu reče?
-Podpisnica. -Za podpisnico.
Enkrat na mesec ti bo napisala ček za 900 dolarjev.
-Robyn? -Ja.
To je dovolj za vse izdatke.
-Še ostalo ti bo. -Zakaj čekov ne morem pisati jaz?
Ker si me poskušala zvleči iz hiše in me dati v zapor za starce.
Stric, pomagati sem skušala.
Hilly je rekel, da si nor. Da živiš v svinjaku.
-Je povedal, da me je okradel? -Nisem.
Shirley Wring sem dal 50 dolarjev. Vem, ker mi je prišla vrnit.
-Polovico si ukradel ti. -Praviš, da sem tat?
-V obraz. -Sedi!
Sedi.
Robyn te bo poklicala čez kak teden.
Če bi rada denar, povej. Če ne…
Sploh ni naša sorodnica.
Ni prav, da se z družinskimi zadevami ukvarja neznanka.
Neznanka sem?
Pospravljala sem, ti kuhala. Naredila sem več kot Hilly. Neznanka?
Odpelji otroka v trgovino in jima kupi kaj sladkega.
Pridita.
-Dajta, v trgovino gremo. -Prav.
-Poba. -Kaj je?
Pojdiva na verando. Poklepetala bova.
Torej, Hilly, si ga vzel?
Ja.
Nisem mislil, da boš ugotovil. Ne bi te okradel, če bi vedel, da znaš šteti.
-Hilliard. -Ja?
Res misliš, da lahko nekoga okradeš
samo zato, ker tega ne opazi?
No… Ja.
Ni vseeno?
Če ne vedo, jih ne boli.
Zaboga.
Kaj je? Še enkrat se opravičujem.
Stric, opravičujem se za Hillyja.
Nikogar ni imel, ki bi ga učil, kaj je prav.
Ja, lahko bi ga jaz.
Dovolj svojih skrbi si imel.
Vseeno bi mu lahko pomagal.
Vsem bi moral.
Poslušaj, če bi ti dal nekaj denarja,
bi organizirala majhno srečanje?
Tistih, ki so bili na pogostitvi.
-Da bi spet prišli. -Zakaj?
Rad bi nekaj povedal.
Kaj pa vem, stric.
Ne vem, kdo je tu in kdo bi hotel priti.
-Lahko poskusiš? -Prav. Bom.
Avto bo kmalu tukaj.
-Si pripravljen? -Ja.
Poklical te bom.
KOLIDŽ V ATLANTI
Kaj je to?
Forbes. Revija o milijonarjih in milijarderjih.
To vem. Zanima me, zakaj jo imaš.
Notri je članek o e-športu.
V tej reviji?
Kaj je to?
Tekmovanje v igranju videoiger.
-Mislil sem, da jih snuješ. -Da plačam račune.
Ampak v igranju je več denarja.
Z igranjem igric lahko zaslužiš?
Zadnje tekmovanje si je ogledalo več ljudi kot super bowl.
Po Forbesu je lani deset igralcev zaslužilo več kot deset milijonov.
Dolarjev?
Večinoma z oglaševanjem, ampak ja.
Matervola.
Kdo bi si mislil.
Tukaj je.
Res ti je všeč, ne?
Ja. Všeč mi je, da je tako žilava. In čedna.
Veš, da so jo že prizadeli ljudje, ki naj bi jo imeli radi?
Vem.
Opravila sem maturo.
Maturirala si?
-Ja. -Dobro. Čestitam.
-Nisem presenečen. -Pojdimo praznovat.
Najprej moram do Billyja. Obljubil sem mu.
Pa potem?
Kamor hočeš.
IGRAŠ LAHKO VELIKO ŠPORTOV, AMPAK BOKS NI IGRA.
-Billy. Billy! -G. Grey.
Kaj pa vi tukaj?
Želel sem govoriti s tabo.
O čem?
-Te lahko povabim na pijačo? -Prav.
Niko, lahko prineseš dve pivi?
Kdo vas je pripeljal?
Roger Dawes. Z Robyn hodi.
Roger. Občasno je delal za Reggieja.
Dober fant je.
Ja. Lahko bi dobila slabšega.
Veš, s policisti sem govoril o Reggieju.
Fučka se jim, če črnca ustrelijo na ulici.
Tudi če vedo, da ni tolpaš.
Ni ti treba biti. Vseeno lahko umreš.
To dobro vem.
Ampak…
-Kaj? -Preden so Reggieja ubili, mi je povedal,
da misli, da bo moral iz mesta.
In?
Vedeti hočem, kdo je ubil mojega nečaka.
Zakaj?
Kaj bi naredil, če bi tebi ubili koga od bližnjih?
Reggie mi je nekega dne povedal…
Nekaj o Nininem bivšem.
-O tem, ki je prišel iz zapora? -Torej veš?
Nekaj mi je povedal, ampak ne veliko.
Ni omenil imena.
Ne, Reggie ni povedal, kako mu je ime.
Rekel pa je, da so ga obsodili na dvajset let, a je ven prišel po dvanajstih.
Zanimivo.
Kaj boste naredili, g. Grey?
Ubil bom pesjana, Billy.
To bom naredil.
PO KNJIGI WALTERJA MOSLEYA
Prevedla Polona Mertelj