Fy faen. Den skal være løs nok til at jeg kan bryte den opp.
Pokker!
-Hva med dette? -Den andre veien.
-Unnskyld. -Sånn, ja. Slå på toppen.
Så bryter du den opp. Bryt den opp.
Sånn, ja. En gang til.
Sånn, ja.
Denne er løs.
Hva?
-Jepp. Der har vi det. -Hva er dette?
Åpne det.
Det er ikke noe der.
-Så åpne den. -Jeg trodde du sa skatt.
Ser du?
Du kan beholde denne, så skal vi snart se om du vil kalle det "ingenting".
Jeg var 12 år da jeg forlot Mississippi.
Jeg dro på grunn av all døden og lidelsen.
Jeg dro, men ikke før jeg holdt løftet mitt.
Jeg fulgte stien.
Jeg fulgte alle instruksjonene hans.
Fant Coys skatt, 14 stjålne gullpengestykker.
Så disse myntene…
Dubloner.
Dubloner er det de er, som en piratskatt.
-Ok. Er dublonene verdt mye? -Det er de så visst.
Du sa det var 14, og jeg ser bare to.
Du vet, Sensia likte pene ting.
Smykker, den lille kammen du liker og sikkert rundt 100 silkekjoler.
Klart du brukte pengene på å imponere henne.
Feire henne.
Jeg var helt gal etter den dama.
Men jeg var ikke gal nok til å bruke alle pengene på gaver.
Så fikk hun kreft,
og vi mottok forsikringsregningene.
Det var da jeg begynte å bruke myntene, selv om det ikke var det Coydog ønsket.
Han har vært død i 100 år. Hva kan han ønske?
At jeg skal bruke pengene på å redde folket vårt.
Hva? Svarte folk?
Ok. Du var ti år gammel.
Å, nei. Sju, nesten åtte.
Ja, så åssen skal en unge ha ansvaret for alt det?
Jeg brukte mesteparten av livet mitt på å prøve å finne ut av det.
Så dukket Sensia opp. Jeg hadde gjort hva som helst for den dama.
Men til slutt sviktet jeg henne og Coy.
Dette er min siste sjanse til å gjøre det jeg lovet.
Med disse to.
Greit, så hva er dette? Hva er det den åpner?
Alt til sin tid, lille fugl.
Alt til sin tid.
Takk.
Bare hyggelig.
Og hvor skal du med den?
Knockout-dråper.
Dubloner.
FRIHET
Få ham opp.
-Se opp. Sånn, ja. -Kom igjen.
Ja.
Kom igjen. Hjelp meg.
-Ta den med hit. -Rundt halsen hans.
Sånn, ja. Få ham opp.
Ta parafindunken.
-Hold ham fast. -Stå stille.
Kom deg opp, boy.
Kom igjen. Sånn, ja.
Kom igjen. Kom deg opp.
-Fortell oss hva du vet. -Får ikke puste.
Sett i gang.
Rolig.
Du vil bare overleve natten hvis du gir meg tilbake det som er mitt.
Du bør snakke.
Parafin, boy.
-Fortell ham det han vil høre. -Det vi kaller "lettantennelig".
Fy f…
Se opp!
Vær forsiktig, boy.
Si hvor tingene mine er, boy! Ellers skal du brenne.
Nei! Brenner!
Vi vil ikke drepe ham ennå!
Vi må holde niggeren i live til han snakker.
-Få ham ned! -Ta ham ned. Ta ham ned.
Jeg har dere.
Hjelp meg.
GOD MORGEN.
-Hva driver du med? -Jeg tenkte bare at denne sofaen
ikke er bra nok å sove på for ei ung jente.
-Den er ikke så verst. -Du likte den ikke da du først kom hit.
-Mye har forandret seg. -Likte ikke trynet mitt så godt heller.
Det er ikke sant. I hvert fall ikke nå lenger.
Sa du at gutten som jobbet med Reggie, ville stikke innom?
Roger Dawes. Ja.
-Be ham om å komme. -Sikker?
Ja, jeg husker ham. Han… Han er fra mine trakter.
Greit.
Fugl, hjelp meg.
Hva driver du med?
-Du må hjelpe meg. Hjelp. -Greit.
Greit. Kom.
Den er tung på grunn av alle vekslepengene.
Fy faen.
Hvor fikk du tak i alt dette?
Før jeg mistet forstanden,
pleide jeg å heve pensjonssjekkene. Det jeg ikke brukte, la jeg oppi her.
Hvor mye er det?
Jeg vet ikke. Det er en stund siden sist jeg åpnet den.
Jeg vil gjette på rundt 40-50.
-Førti eller 50 hva? -Tusen.
Ja. Du burde ikke vise meg alt dette.
Er du redd for penger?
Pappa ble drept fordi han skyldte penger. Og mamma pleide å gjøre ting for penger.
Jeg blir også redd, men man må fortsette.
Og du trenger en god natts søvn på en god seng.
Og du trenger nye klær og litt lommepenger.
Det er penger jeg skal tjene selv. Du burde beholde pengene dine.
Hva skal jeg med penger når jeg har gull?
Du kan ikke betale regningene med de gamle myntene.
Det viser hvor mye du vet.
Du må fortsatt ta dem ut av denne stygge kofferten.
Hva snakker du om? Dette er importert alligatorskinn fra Florida i Louisiana,
der de har de eksotiske alligatorene. Dette er ekte vare. Kjenn på det.
Fy faen. Det blir ikke bedre enn dette.
Det er fortsatt å be om trøbbel.
Hva skal jeg gjøre med dem?
Og kontoen skal være i hennes navn?
Nei, frue.
Nei, han vil ha kontoen så han kan få et debetkort.
Jeg skjønner. Og du vil ha brukskontoen i tillegg til kontoen du har alt?
Hva enn du tror er best.
-Vil du ha nettbank også? -Ja.
Jeg vil bare åpne en ny brukskonto for skap-pengene mine.
Du har nesten 4000 dollar på sparekontoen din alt, Mr. Grey.
Jeg setter pris på deg, Ms. Brooks, og jeg skjønner deg.
Du tror at Robyn prøver å få tak i sparekontoen min
ved å åpne en brukskonto, sette inn noen dollar og komme inn bakveien.
Men det er en ting som er feil med mistanken din.
Hjelp meg med denne, Fugl.
Dette er omtrent 40 000 dollar.
Hvis Fugl ønsket å rundstjele meg,
tror du ikke hun bare hadde stukket av med alle kontantene?
Jeg kunne ikke bevist at hun gjorde det.
Ser du? Jeg tror vi forstår hverandre nå.
-Ja, det gjør vi, Mr. Grey. -Bra.
Jeg setter mesteparten av pengene i brukskontoen vi snakker om.
Og med resten skal jeg ta meg av noen saker jeg har i tankene.
Du trenger bare å dra i den slik. Så lett at et barn kan gjøre det.
Greit.
Takk skal dere ha. Vær så god.
-Til deg. -Takk.
-Vil du at vi skal ta den gamle sofaen? -Ja. Det… Det hadde vært en stor hjelp.
Takk.
Se dere for der borte.
Vent, vent. Hva er det dere gjør?
Hva… Herregud! Herregud!
Er dere her fortsatt? Stikk.
-Det er min første virkelige seng. -Å, det er ikke egentlig ei seng.
-For meg er den det. -Den har tre sterke lameller,
så du ikke får vondt i ryggen når du sover.
Jeg har aldri hatt ei virkelig seng.
-Ikke engang hos mora di? -Nei, bare en sovepose.
Vel, liker du den?
Den er vakker.
-Som den kjolen. -Å, ja, ja. Fin, ikke sant?
-Kjøpte den på salg. -Hva har du i posene?
Et par antrekk til, og klærne som jeg…
-…som jeg dro dit i. -Hva er grunnen til dette?
Ikke noe spesielt.
-Du har kjæreste. -Nei!
-Du har kjæreste. -Ingen spesiell grunn.
Så kom presten ut og sa: "Denne kirken er bare for hvite."
Jeg sa: "Jeg vil ikke komme inn.
Jeg bare stoppet fordi gudshuset ditt var så vakkert."
Du fortalte meg og Reggie den historien for lenge siden.
Jeg hadde så vidt begynt å gå fra vettet på ordentlig på den tiden.
Robyn forteller meg at du har jobbet mye med Reggie.
Han ga meg arbeid når han kunne. Var alltid takknemlig. Alle monner drar.
Jeg studerer. Eller prøver. Jeg tar emner når jeg kan.
Ja, på kunstakademiet.
-Så du er kunstner. -Vel, spilldesign.
Videospill.
-Det er ikke noe galt i å være snekker. -Ja, men det er ikke det han vil gjøre.
-Hva er det du vil gjøre? -Han sa det akkurat.
Nei, han sa bare hva han studerte for å gjøre.
Hva er det du virkelig vil gjøre? Hvor ser du for deg å være om 10-20 år?
-Det er ikke et rettferdig spørsmål. -Det gjør det ikke mindre viktig.
Ok, hvis det er så viktig, hvorfor har du aldri spurt meg om noe slikt?
Hør her, jenta mi. Alle vet at du kommer til å bli hva enn du velger å bli.
En mann kan ikke velge på den måten.
Han må komme seg ut og utrette noe, og gjøre det som må gjøres i denne verden.
Kanskje i din verden, men i denne bærer kvinner en like stor bør.
De driver Fortune 500-selskap, vinner valg,
sikrer seg Nobels fredspris for å modifisere genom og greier.
De kan komme til Mars en dag. Men jeg blir på jorden og prøver å finne ut av det.
Men jeg jobber med saken, Mr. Grey.
Jeg liker å jobbe som snekker, men man må være flink med folk. Reggie var det.
-Når møtte du Reggie sist? -Da vi fullførte jobben hos Niecie.
-Hvem andre jobbet dere med? -Bare meg og ham.
Virket det som om noe bekymret eller plaget ham?
Nei. Samme gamle Reggie.
Betalte han deg for jobben?
-Hvorfor spør du om noe sånt? -Han gjorde ikke det, sir.
Men nå vet jeg hva som skjedde, og han fikk nok ikke muligheten.
-Ser du? Hvor mye skylder han deg? -Å, nei, nei, Mr. Grey. Jeg mener…
Det er ikke derfor jeg er her.
Sa jeg noe galt? Det føles som om jeg sa noe galt.
Hva? Nei. Man kan ikke si noe galt.
Hva mener du?
Er det en riktig måte å snakke om at noen ble drept?
Næ, det er vel ikke det.
-Hvorfor tok du ikke pengene? -På grunn av det jeg sa.
Jeg stakk innom fordi jeg liker ham.
-Hva var det? -Jeg vet ikke. Bare fordi.
Ikke gjør et nummer av det.
Frykter du noensinne å miste dama di? Familien din?
Jeg har noe jeg må si, og jeg vet ikke hvem andre jeg kan si det til.
Det gjelder
Nina og meg.
Du skjønner, Nina…
Nina har en ekskjæreste som havnet i fengsel for drap.
Han ble løslatt, og de har snakket med hverandre.
Jeg ba henne om å la ham være i fred. Hun hørte ikke på meg.
Så jeg tror jeg bare skal ta med henne og barna og flytte ned til Texas.
Vi har familie der nede, og…
Og hvis han forlater Atlanta,
bryter han vilkårene for prøveløslatelsen, så…
Følger du med, onkel?
Du tok deg god tid.
-Vi bare snakket. -Snakket om hva?
At han vil ta meg med på kino. Jeg sa jeg måtte høre med deg.
-Hvorfor? Jeg bestemmer ikke over deg. -Vil du ikke vite det?
Jeg liker gutten.
Ja, han er grei nok. Litt teit.
Men han satte pris på at du tilbød deg å betale ham for Reggie.
Jeg liker som sagt gutten.
Ja. Du stilte masse spørsmål om Reggie. Det var derfor han skulle komme.
De var venner. Han kjenner folk vi alle kjenner.
-Kan jeg ikke stille et par spørsmål? -Det handler ikke om ham.
-Jeg er bekymret for deg. -Vel, ikke bekymre deg for meg.
Ved en viss alder er man ikke redd lenger.
Men hva om det ikke er noe igjen å finne?
Hva om du kaster bort den korte tiden du har på å lete etter svar som ikke finnes?
ANATOMISK DONASJON
Hvordan sover du?
Å, vel.
Jeg sover ikke så mye.
Du vet, minnene blir til drømmer,
og jeg kan ikke stoppe dem.
Det skjer med noen pasienter. Jeg er veldig lei for det.
Ingenting å være lei seg for. Jeg er heldig som har fått tilbake sinnet mitt.
Hvor lenge vil jeg ha det?
Livskraften din er utrolig, Mr. Grey.
Behandlingen virker på den som…
Som ild i tørt gress.
Og sinnet ditt er helt levende,
i større grad enn noen annen jeg har sett.
Men du vet også at en slik brann bare kan etterlate brent jord.
Så jeg kan ikke fortelle deg hvor lenge det vil vare.
Men jeg kan si at det blir himmelens sterkeste lys.
Mannen som hjalp til med å oppdra meg, het Coydog.
Han sa…
Synden er en lang vei
som går fra nede i helvete til oppe i himmelen,
og syndene dine avgjør
hvor du står på den veien.
Men ingen person er bare god eller bare ond,
bortsett fra Gud og djevelen.
Ja.
Coydog stjal noe fra en hvit mann.
Og da de tok ham,
lynsjet de ham.
Og brente ham opp.
Han hadde ei renneløkke rundt halsen og sto i brennende parafin.
Da den hvite mannen gikk bort til ham, sparket han tønna så den veltet,
hengte seg selv og satte fyr på dem.
Og han…
Han ga deg den styrken.
-Kan jeg spørre deg om noe, Satan? -Ja, selvfølgelig, Ptolemy.
Er det mulig
at da jeg ble gammel og skrøpelig,
ble jeg så redd for det jeg visste
at jeg bare glemte det?
Jeg kan bare fortelle deg at hvis jeg visste alt det du vet,
hadde jeg tatt beina på nakken.
Takk for at du skrev under.
Takk.
Greit.
-Hei. -Hei.
Åssen gikk det?
Glatt som ei feit barnerumpe.
Hva?
Er du klar for dette?
Du var der inne hele morgenen. Trodde du ville være utslitt.
Jeg har ikke tid til å være utslitt. Det er for mye igjen å gjøre.
Dessuten ser jeg frem til dette. Jeg har ikke sett ham på over 20 år.
Se så ren den har blitt.
Vær forsiktig.
Viste du aldri Sensie en av disse?
-Ikke en eneste en. -Hvorfor ikke?
Sensia var en av de vakreste rene sjelene jeg har kjent.
Hun var også en kvinne med stor appetitt.
Hadde hun visst om skatten, kunne ingenting ha stoppet den dama.
Så hun ville ha stjålet den.
Å, nei, nei. Hun hadde ikke brukt alt på seg selv. Hun hadde spredd det.
Venner, familie, elskere.
-Vent. Hadde hun andre menn? -Det trengte ikke alltid å være menn.
Hva? Var det sånn?
Og du bare godtok det?
Jeg godtok henne.
Så hva med deg?
Har du noen appetitter?
Falt for fristelsen én gang. En venn av Sensia som heter Lolly.
-Som en hevn-greie. -Uventet greie.
Sensia var utenbys den helga. Lolly spurte om hun kunne lage middag.
Tok meg med til henne.
Skjedde bare en gang, men jeg hatet meg selv for det.
Sensia luktet på meg og visste det. Kastet meg ut.
En time senere kom hun og sa hun ville dø hvis vi ikke kunne være sammen.
Jeg så aldri på en annen dame igjen. Aldri.
Gjorde Sensie det samme for deg?
Jøss.
-Noe for seg selv. -Ja.
-Hvorfor hvisker du? -Vet ikke. Får lyst til det.
Ptolemy. Mashallah. Min gamle venn, hvordan går det?
Syed. Åssen går det, min venn?
Gud er god. Alhamdulillah.
-Hvem er dette? -Robyn. Hun har hjulpet meg.
-Robyn. Liker du antikvitetene mine? -Ja.
Denne marmorbysten er av den store romerske keiseren Hadrian.
Han skrev et dikt for lenge siden, rett før han døde.
-Faren min kjente det godt. -"Kjære flyktige, elskede lille venn,
Min kropps følgesvenn og spøkelse,
Hvilket rike er nå ditt mål,
Lille numne og nakne sjel,
Som ei lenger kan tulle?"
Jøss. Der har vi det.
-Bare se deg rundt. Spør om hva du vil. -Takk.
Åssen går det med familien?
Sønnene mine går på college, og Fatima tar over butikken en dag.
Og faren din?
Faren min døde for tre auguster siden.
Jafar. Slik en god mann.
Ja, det var han.
Et av de sjeldneste verkene jeg har.
Laget for århundrer siden i Sentral-Afrika.
I årevis nektet ekspertene å tro på
at afrikanerne var i stand til å skape slik perfeksjon.
-Men de tok åpenbart helt feil. -Åpenbart.
Syed, bruker du fortsatt terommet baki der?
Absolutt. Kom.
-Takk. -Ja.
Robyn spurte om åssen vi møttes.
Jeg var 14.
Da jeg så at denne svarte mannen vandret rundt i butikken,
holdt jeg meg i nærheten for å passe på at han ikke tok noe.
Jeg var ung og dum.
Ptolemy spurte om det keltiske diademet i sølv.
Jeg tror vi solgte det for 700 dollar på den tiden.
Jeg ville kjøpe noe vakkert til Sensia.
Hun hadde vært syk i lang tid da.
Og Jafar, faren hans, spurte meg om hvor mye penger jeg hadde.
Jeg sa 87 dollar.
Han sa at han kunne ta det som et avdrag,
og at jeg kunne betale ham resten om en måned.
-Jøss. -La det i et fint skrin.
Jøss, Sensia ble så glad.
Jeg spurte faren min om hvorfor han stolte på en fremmed svart mann.
Han sa: "Du kan ikke dømme en mann ut ifra hans farge eller klær,
ei heller hans nasjonalitet eller gud.
Du kan bare kjenne ham ut ifra hva han har i hjertet."
Jafar. Han var en god mann.
Jeg kom innom hver måned til jeg hadde betalt ham tilbake.
Hvorfor er du her i dag? Ville du bare si hallo?
Vis ham mynten, Robyn.
-Ønsker dere å selge den i dag? -Nei, nei, vi vil bare vite prisen nå.
Gi meg et øyeblikk.
Du vet, Mr. Ptolemy hadde med seg slike mynter fra tid til annen.
Derfor har vi denne katalogen.
Skal vi se.
Dobbeltørn av Saint-Gaudens.
1932. God tilstand.
Den er verdt 50 000.
Vent, 50 000 for disse?
Per stykk. Ja. Det er et anslag. Som faren min alltid sa til Ptolemy:
"Det finnes bedre forhandlere for slike artefakter. Større profitt."
Men Ptolemy stolte aldri på dem.
Ingenting har endret seg.
Setter pris på hjelpen. Ja, sir.
Hva er det du ser på?
Jeg leser en bok om astronomi.
-Til GED-prøven? -Næ.
Visste du at sola tar opp mer plass enn en million jordkloder?
-Fy søren, det er stort. -Ikke sant?
Og i gamle dager pleide folk å tro at sola var Gud.
Hun er nok fortsatt det.
Ja.
Hva sitter du og grubler på?
Alt jeg noensinne har visst på en gang.
-Ja, høres ut som mye arbeid. -Det er det så visst.
Men jeg har bare noen dager på meg til å få orden på sakene mine.
Plager det deg ikke
å tenke på at alt kommer til å bli som før?
Jeg har forsonet meg med det.
-Plager det deg? -Hva tror du?
Du vet, faren min pleide å herje på gata hver natt med forbrytere.
Men en lørdag kom han ikke hjem.
Jeg og moren min gravla ham.
Så begynte hun å røyke crack,
og jeg prøvde å hjelpe henne. Og hun lovet meg,
nesten hver dag, at hun skulle bli nykter.
Men en torsdag morgen våknet jeg opp, og hun var død.
Hør her.
Djevelen fortalte meg…
…at jeg skulle bli slik jeg var. Ikke dø.
Han sa det kunne bli verre.
Hvis jeg ikke hadde tatt medisinen hans, ville vi ikke snakket sammen nå.
-Du skjønner meg bare ikke. -Ok.
Så få meg til å forstå det.
Jeg ble…
Jeg ble glad da moren min døde.
Jeg visste hun hadde ordnet det så jeg kunne bo i tante Niecies hus.
Innerst inne håpet jeg…
Skulle ønske jeg ikke gjorde det, men jeg håpet hun ville dø,
bare så jeg kunne komme meg ut av huset.
Så… det er meg du burde kalle "djevel".
Nei, nei, barn.
Du er ikke djevelen.
Det jeg mener, er… Du er den første jeg har hatt et nært forhold til…
…som jeg ikke ville at skulle dø.
Jeg vil ikke at du skal forsvinne.
-Jeg åpner. -Nei, jeg blir med deg.
Mr. Grey?
Ja?
Jeg heter Darwin Andrews.
Jeg passer på at eldre beboere er trygge og i stand til å ta vare på seg selv.
Kan jeg komme inn og stille deg noen spørsmål?
-Ja, klart det. Kom inn. -Denne veien.
Så hvorfor er du her?
Niesa di har påstått at Miss Robyn Barnet
har mishandlet deg og utnyttet deg og hjemmet ditt.
-Har du utnyttet meg, Fugl? -Nei, onkel, det har jeg ikke.
-Vel… -Ser du denne, Mr. Grey?
Niesa di og sønnen hennes
påstår at Miss Barnet har stjålet pengene dine
og lar deg leve i elendighet.
Det er litt støv her og der, men jeg ville ikke kalt det "elendighet".
Betjent? Hei, hei!
Jeg husker ikke at jeg ga deg tillatelse til å snoke rundt i huset mitt.
Jeg viste deg en frukt, Mr. Grey. Hva var det?
En navleappelsin med et hint av grønt rundt området der stilken var.
Hva sier du til påstanden om at hun tar pengene dine?
-Bor du sammen med noen, Darwin? -Det er jeg som stiller spørsmålene.
Akkurat. Med autorisasjon fra kommunen.
Jeg spurte deg om det fordi hvis du bor sammen med noen,
og niesa mi sa at den personen stjal pengene dine,
åssen skulle jeg vite om det var sant?
-Hvorfor skulle hun lyve? -Hvorfor skulle jeg lyve?
Og hvorfor skulle Robyn lyve?
Niesa di prøver bare å sikre pengene og eiendelene dine.
Og hvis du mener jeg er inkompetent,
så er det niesa mi som ender opp med eiendelene og pengene mine. Eller hva?
-Har du noe imot at jeg ser meg rundt? -Nei, vær så god.
Robyn, gi ham den store omvisningen.
-Og hva heter du, gutt? -Regent.
Jeg heter Ptolemy. Det betyr "konge". Regent betyr "konge".
For et sammentreff.
Så, Regent, er du og partneren din fra dette nabolaget?
-Er det her dere patruljerer? -Ja. Jobber i 13. politidistrikt.
Vet dere noe om et drap som fant sted rundt Delmar Circle?
Ja, han ble drept for to uker siden.
Vel, den unge mannen var grandnevøen min Reggie Lloyd.
Kondolerer.
-Åssen går etterforskningen? -Ikke vårt ansvar.
Etterforskere jobber med saken, sir.
Vi blir bare informert hvis vi skal ta med noen inn til avhør.
Har noen blitt tatt med inn?
-Har huset nylig blitt vasket? -Har huset ditt nylig blitt vasket?
Sosialtjenesten vil motta en rapport.
De skal stikke innom av og til for å se hvordan det går med deg og Miss Barnet.
Det var edelt av deg, Darwin.
Vi går.
Ha en fin dag.
Takk.
KYLLING & VAFLER ÅPEN DAGLIG FOR FROKOST, LUNSJ & MIDDAG
-Friterte lår kommer. -Å, takk, Sonia.
Man må spise godt for å holde ut i den moderne bomullsåkeren.
Ja. Det var kanskje lettere hjemme der nede enn her oppe.
Hal Drucker ble skutt da han gikk til bilen i går. Bare gikk.
-Nå er han død som ei sild. -Det er mannen med den røde dressen.
-Du ser bra ut, Miss Robyn. -Guttene svermer rundt henne.
-Samme det. Vær så snill. -Jeg henter maten.
Greit.
Angående Niecie…
Jeg vet hva som er i Niecies hjerte.
Men Niecie ville tatt alt jeg har og trodd at hun behandlet meg rettferdig.
-Tenkte du det om meg? -Nei. Tanken slo meg aldri.
Ikke engang da jeg tok kammen?
Det er en forbrytelse om ei ung jente ikke vil ta på noe som er så vakkert.
Jeg tok ikke bare på den. Jeg la den i lomma.
Robyn, du finnes ikke uhederlig.
-Åssen vet du det? -Jeg bare vet det.
Du har hatt så lyst på ting
at du bekymrer deg for at du vil ta noe som ikke er ditt.
Men Niecie vet ikke engang at hun skal bekymre seg.
Hvorfor? Fordi hun har fryktelig lyst på det?
Noen svarte folk, og noen hvite folk også,
har så fryktelig lyst på ting at de ikke kan styre seg.
Det betyr ikke at de er fryktelige folk.
-Hva? Så hva er de da? -Fanget.
Fanget i kvikksand, og vi må hjelpe dem.
Skal vi elske rasshølene selv når de ikke fortjener det?
Å, nei. Jeg sa ikke det.
Hva om jeg sa det var mer dritt med Hilly?
Som hva da?
Som at tante Niecie ga Hilly penger
som han skulle gi til Reggie og Roger for jobben de gjorde,
men Hilly ga ikke Reggie pengene.
-Så Hilly stjal Reggies penger? -Ja.
Ser du dem?
Artie! Artie!
-Latisha, hvorfor er dere ute i gata? -Vi tegner.
-Hvorfor tegner dere ute i gata? Kom. -Er mammaen deres med dere?
-Hun er for trist. -Nei.
-Så dere bor her? -Bare til hun blir glad igjen.
Gud nåde. Ta dem med inn i huset.
-Sitt på trappa. -Nei.
-Jeg må snakke med dere. -Nei.
Sitt.
-Hva er galt med dere? -Vi bare tegnet.
Dere tegnet ute i gata.
-Ja. -Ikke morsomt.
Ikke morsomt. Jeg tuller ikke. Dere vet bedre enn som så.
Hva i helvete er alt det bråket?
Nå?
Skal du slippe meg inn?
Jeg trodde sosialtjenesten tok deg.
-Hvem er det, Hilliard? -Niecie! Be tåpen om å slippe meg inn.
Pitypapa. Hva… Kom inn.
Hei, tante Niecie.
Har du fått deg nytt antrekk?
Vi burde si ifra til sosialtjenesten.
Jeg burde ha skåret av deg balla.
Visste du at de barna lekte ute i gata?
-Hilly, var barna alene ute? -Jeg ba dem om å holde seg unna gata.
Hent litt isvann til onkelen din.
Hvorfor har du Reggies barn her?
Du virker annerledes.
Hvorfor har du Reggies barn?
Nina ønsket å få orden på tankene. Hun sendte dem hit for å bo hos oss.
Hvor mye betaler hun deg for det?
Reggie sparte opp litt penger. Hun ga meg bare nok til å mate dem.
-Ringte politiet deg da Reggie ble drept? -De ringte Nina.
Hun var redd, og ba meg om å bli med.
-Og hva fortalte de dere? -At noen hadde skutt ham i hodet.
-Hva har du å si, gutt? -Jeg er ikke en gutt.
Hør her.
Jeg dro til banken og åpnet en brukskonto
til deg, gutten, Reggies kone og barn og noen andre folk.
Og jeg gjorde Robyn til… Hva kaller man det?
-Underskriveren. -Underskriveren.
Så hun skriver ut en sjekk på 900 dollar til deg en gang i måneden.
-Robyn? -Ja. Nok til å betale regninger og sånt.
-Og litt ekstra. -Hvorfor kan jeg ikke gjøre det selv?
Fordi du ville at jeg skulle bli dratt ut av huset mitt
-og låst inne med gamlingene. -Jeg prøvde å hjelpe.
Hilly sa at du var gal. Han sa at du levde i skitt.
-Sa han at han stjal pengene mine? -Nei.
Jeg ga Shirley Wring 50 dollar. Hun kom innom og ga meg tilbake pengene.
-Du stjal halvparten av resten. -Kaller du meg tjuv?
-Ansikt til ansikt. -Sett deg! Sett deg.
Robyn ringer deg om rundt ei uke. Vil du ha pengene, bare si det. Hvis ikke…
Hun er ikke i slekt med oss.
Det er galt at en fremmed tar seg av familiens forretninger.
Så jeg er en fremmed? Jeg vasket huset, lagde måltidene.
Jeg har gjort mer enn Hilly, og jeg er en fremmed?
Kan du ikke ta med barna til butikken og kjøpe noe søtt til dem?
-Kom. Vi går. Vi skal til butikken. -Ok.
-Gutt. -Hva?
Jeg vil ta en alvorsprat med deg ute på verandaen.
Så, Hilly, gjorde du det?
Ja. Men jeg trodde ikke du kom til å vite det.
Ville ikke gjort det om jeg visste du kunne telle.
-Hilliard. -Ja?
Syns du virkelig det er greit å stjele fra noen
bare fordi de ikke vet at du gjorde det?
Jeg mener, ja. Hva har det å si?
Hvis de ikke veit det, så skader det dem ikke.
Herregud.
Hva? Beklager at jeg tok pengene dine.
Beklager på Hillys vegne, onkel.
Han har ikke hatt en mann som lærte ham å skille mellom rett og galt.
Ja. Jeg kunne ha vært den mannen.
-Du hadde nok problemer på den tiden. -Jeg skulle likevel ha stilt opp for ham.
Skulle ha stilt opp for dere alle.
Hør her. Hvis jeg gir deg litt penger,
tror du at du kan ordne en liten samling?
Du vet, kanskje folkene som var på minnesamværet?
-Få dem til å komme tilbake? -Hvorfor det?
-Jeg vil bare si noen ord. -Jeg vet ikke, onkel.
Jeg vet ikke hvem som er her, eller om de engang vil det.
-Kan du prøve? -Ok. Jeg skal prøve.
-Bilen kommer snart. Er du klar? -Ja.
Jeg ringer deg.
Hva er dette?
Forbes. Et blad om millionærer og milliardærer.
Jeg vet hva Forbes er. Hvorfor har du det?
De skrev en artikkel om e-sport.
Her?
Hva er det?
Spillkonkurranser. Du vet, videospill.
-Jeg trodde du designet spill. -For å betale leia.
-Men det er mer penger i å spille dem. -Kan man tjene penger på å spille spill?
Forrige League of Legends-konkurranse hadde flere seere enn Super Bowl.
Ifølge Forbes tjente ti gamere mer enn ti millioner i fjor.
-Dollar? -For det meste fra sponsorer, men ja, sir.
Fytterakkern. Det er noe for seg selv.
Der er hun.
Du liker henne virkelig.
Ja, sir. Jeg liker hvor tøff hun er. Og pen.
Du vet vel at hun har blitt såret av folk som skulle elske henne?
Jeg vet det.
Jeg får vitnemål.
Er du uteksaminert?
-Ja, jeg besto. -Gratulerer!
-Ingen overraskelse der. -Vi burde feire.
Jeg må møte Billy først. Jeg lovet ham det.
Ok, vel, etter det?
Hvor enn du vil dra.
DU KAN SPILLE MANGE SPORTER, MEN DU KAN IKKE SPILLE BOKSING.
-Billy. Billy! -Mr. Grey.
-Hvorfor er du her? -Jeg ville snakke med deg.
Om hva da?
-Kan jeg spandere en drink? -Greit.
Niko, kan du hente et par øl til oss?
SOUTH ATLANTA BOKSEKLUBB
Hvem kjørte deg hit?
-Roger Dawes. Han går ut med Robyn nå. -Han jobbet for Reggie fra tid til annen.
Han er en snill gutt. Ja. Hun kunne endt opp med en verre fyr.
Du vet, jeg snakket med politiet om Reggie.
De gir blaffen i at en svart mann ble skutt ned på gata.
Selv om de vet at den svarte mannen ikke herjet på gata.
Trenger ikke å herje for å bli drept på gata.
Det vet jeg godt.
Men…
-Men hva? -Før Reggie ble drept, sa han
at han tenkte han måtte forlate byen.
Så?
Så jeg vil vite hvem som drepte nevøen min.
Hvorfor det?
Hva hadde du gjort hvis noen drepte en av dine kjære?
En dag fortalte Reggie meg om… Noe om Ninas ekskjæreste.
-Han som ble løslatt? -Snakket han med deg om det?
Han fortalte meg noe, men, du vet, ikke så mye.
-Han ga meg ikke et navn. -Nei, Reggie nevnte ikke et navn.
Men han sa at fyren ble dømt til 20 års fengsel,
og at han ble løslatt etter 12 år.
Interessant.
Hva skal du gjøre?
Jeg skal drepe et rasshøl, Billy.
Det er det jeg skal gjøre.
BASERT PÅ BOKA AV WALTER MOSLEY
Tekst: Espen Stokka