כל זאת ועוד בהמשך מהדורת הבוקר.
אבל נפתח בכמה ידיעות מקומיות.
רג'י.
רג'י!
איפה אתה, ילד?
רג'י!
רג'י.
רג'י!
חיפשתי אותך בכל מקום, ילד.
רג'י!
אתה כאן? הא?
לא!
- תעודת גמר תיכון -
שיט.
שרמוטה! אני אזיין אותך!
אימא, אני לא יודע איך זה נראה, אבל...
בטח שאתה יודע!
רק ניסיתי להרים את השמיכה שלה... -שתוק!
תחזור לחדר שלך, היליארד.
לך כבר!
את יכולה להניח את הסכין.
הוא ניסה לעלות עליי.
הוא סתם ילד שעושה שטויות. -יותר כמו גבר שמנסה לאנוס אותי.
אני לא צריכה לשמוע את זה עכשיו.
הילי צריך לשמוע. אני רק מנסה לישון.
עכשיו אני מבינה שהאפשרות שתגורי כאן לא מציאותית.
זו אשמתי. הייתי צריכה לדעת מראש.
בגלל הגיל של הילי, ואת שאת כל כך...
כל כך מה?
את בחורה יפה, רובין.
בחורה יפה שמסתובבת חצי עירומה.
הבחור לא יכול לישון.
למה זו בעיה שלי? -תגידי את.
את זו שמחזיקה סכין... -אימא שלי נתנה לי את הסכין.
אני יודעת כמה קשה היה לך, אבא שלך נהרג
וכל הגברים שאימא שלך הביאה הביתה, אבל...
אימא שלי אהבה אותי. -ואני אהבתי אותה.
היא הייתה החברה הכי טובה שלי.
לכן רציתי שתבואי הנה.
אבל עכשיו אני צריכה לחשוב על טובתו של הילי, וגם שלך.
יש לך חברות מקבוצת הלימוד לתעודת הגמר.
תשאלי אחת מהן אם תוכלי לגור אצלה קצת.
אבל לא עשיתי שום דבר רע.
אני יודעת. העניין הוא לא מה עשית.
העניין הוא שאת לא מספיק אישה כדי להבין.
חובתנו היא להבטיח שהגברים השחורים האלה לא ישתגעו.
צודק או לא צודק, זה מה שאנחנו צריכות לעשות.
מר גריי?
מר גריי, תתעורר.
מי את?
מה את עושה בבית שלי? -זו אני, רובין.
הציפור? הציפור מבשרת האביב?
איך נכנסת הנה, ציפור?
המפתח שלך נשאר אצלי מאתמול. באתי להחזיר אותו,
וכשדפקתי בדלת, התחלת לצרוח.
על מה חלמת?
זה היה...
זה היה... זה היה נורא.
כן? מה קרה?
היי, היי, היי. חכה, חכה.
אין צורך בכל זה.
אביא לך מים שתשטוף פנים.
איפה השירותים שלך?
שירותים... שירותים... התקלקלו.
ו... ו... והכיור סתום.
אז איך אתה הולך לשירותים?
אני עושה מספר שתיים כשרג'י בא לקחת אותי לדיינר.
ומספר אחת בקופסת שעועית ישנה
ושופך לכיור המטבח ואחר כך פותח את הברז.
במטבח?
לא. לא. איפה השירותים שלך?
הם... הם... שם איפשהו. בסוף המסדרון.
משם? -שם הם היו, בכל אופן.
שום דבר לא יתנפל עליי שם?
בטוח?
לא. לא!
מה שקורה שם לא בסדר. -אה, טוב...
תפסיקי... תפסיקי את מה שאת עושה ולכי לסגור את הדלת.
לא, לא, לא. תקשיב לי!
אם לא יטפלו בזה, אני אהיה עצבנית. אתה מבין?
עצבנית.
אז איפה כלי הניקוי שלך? -האוצרות שלי.
על מה מדבר?
בכל פעם שרג'י אומר שהוא ינקה כאן...
בסוף הוא זורק לפח את כל הדברים הכי טובים שלי.
הדברים הכי טובים שלי. -באמת? כמו מה?
די, אל תעשה את זה.
בוא. אראה לך.
את זזה מהר מדי. -אה, סליחה.
הנה, שב. שב. סליחה.
אני אגיד לך מה נעשה.
אראה לך כל דבר לפני שאני זורקת ואתה תחליט.
מתאים לך?
כן, כן. מתאים לך.
טוב. מוכן? -אני מניח.
רוצה לשמור את מברשת השיניים הישנה הזאת?
לא, זרקי את הדבר הזה לפח. -כן.
- טמפקס -
כן, את זה אפשר להעיף.
נראה לך שאפשר להיפטר גם מזה? להגיד שלום?
טוב. -אה-אה!
בסדר. -זרקי את זה לפח עכשיו.
מה זה?
לא יודעת. "שיעול וצינון".
אין לי לא זה ולא זה.
לעזאזל!
איך אתה חי ככה?
את תמיד יכולה לחזור לניסי.
אני לא גרה שם יותר.
מה קרה? זרקו אותך?
כן. -למה?
לא משנה.
את יכולה להישאר כאן. יש לי הרבה משחקי לוח.
אתה מזוהם, אתה שומע?
כל הערמות האלה, כל הארגזים האלה, הם בית גידול.
נצטרך לשים לזה סוף.
עכשיו? -כן.
אלוהים...
עדיין מתיחות גבוהה במזרח התיכון.
מה שהחל כסכסוך אזרחי התדרדר לאלימות.
עדי ראייה מדווחים...
בוא. אראה לך איך שירותים אמורים להיראות.
למה את הולכת כל כך מהר?
תראה!
זה קסם.
לא. זרוע המצוף שלך הייתה עקומה.
והיה הרבה זבל באסלה ובכיור, אבל הוא ירד בקלות.
איך את יודעת איך לעשות את כל זה?
אימא שלי חלתה הרבה
ולא היה לנו כסף, אז הייתי צריכה לתקן בעצמי.
אימא שלך חולה? -היא מתה.
אה, חבל.
אני צריך לשירותים. -מה?
עכשיו?
אפילו שיש נייר טואלט, אל תקמט אותו לכדור.
הצינורות עובדים אבל זה לא טוב להם, שמעת?
אוי, אלוהים.
זה משהו.
תחזור לשם ותרחץ ידיים.
כן, אתה.
אני לא יכולה לעשות את זה לבד.
את חושבת לזרוק עוד חפצים שלי?
אני רק מנסה שיהיה לך טוב יותר.
טוב יותר זה לא דבר רע, נכון?
אז זה בסדר מצדך שאני אנקה?
בלי התקפי זעם ובלי להכות את עצמך, שומע?
יש לך מפתח למנעול הזה? -לא, לא, לא.
לא. אה-אה, זה לא.
לא, אין לך מפתח? או...
אני צריכה להיכנס לשם. יש יותר מדי ג'וקים.
אני צריכה להפציץ את החרקים. -לא שם.
בכל מקום. זה בדיוק העניין.
זה החדר שלה.
סנסיה. -מי?
סנסיה. אני... הייתי נשוי לה. והיא... היא מתה.
תשמע, תוכל לנעול מחדש אחרי שאסיים.
אתה יכול לסמוך עליי.
אתה שומע? אתה יכול.
זה יהיה כאילו כלום לא קרה.
אני מבטיחה.
אל תדאג. אעשה את זה מהר.
זה יפה.
את צריכה לצאת משם.
בוא תיכנס.
סנסי?
אתה בא, או מה?
למה אתה עומד בחוץ, פיטיפאפה?
אתה ביישן?
היא איננה, בחור.
היי, למה אתה נועל כאן? זה החדר הכי טוב בבית.
ג'וקו, תגיד לי אם אתה צריך עזרה שם, טוב?
טוב.
אתה לא מתכנן להשתמש במזוודה הזאת, נכון, מר גריי?
תניח לתיק הנסיעות שלי!
ותניח לכוננית הספרים שלי, ואל תתעסק עם הצלילים של הטלוויזיה שלי.
בסדר, אדוני. אנחנו נדאג לך.
צאו מהארון ואל תיקחו את הספרים שלי!
בסדר! בסדר. הם קלטו את המסר.
כמעט סיימנו.
תראי, הם בתוך הארון שלי. -אף אחד לא רוצה להיכנס לארון שלך. בוא.
זה היה ב... זה היה בארגז קטן
עשוי מעץ... עשוי מעץ וממתכת.
וזה מה שהיה בו. -מה היה?
ה... ה...
לא, די. אין צורך בכל זה. -אני לא יכול... שכחתי.
המקום נראה לא רע, נכון, מר גריי?
היי, אני רוצה לקחת את מזוודת התנין.
הוא לא נוסע לשום מקום. -לא. עזוב את התנין שלי. לא!
הוא לא צריך אותה.
היי. זו מזוודה שלו והוא רוצה לשמור אותה.
נכון. -רואה?
אמרתי לך. אין לך מה לדאוג.
ומה שמך שוב? -רובין.
הציפור מבשרת האביב. -כן.
אם אתה רוצה שהם יביאו את החפצים למחזור, אנחנו צריכים לזוז.
כן, אני מבין. אני תכף יוצא.
בסדר.
זו הייתה... זו הייתה קופסה קטנה
עשויה ממתכת ומעץ מאחורי סלע אדום
עמוק בבאר.
רובין. בואי נדבר רגע.
מה העניין?
הסכום שסיכמנו.
זה היה הרבה יותר ממה שציפית?
אני מבינה.
אבל אל תדאג. אני אטפל בזה.
סבבה.
היי! בילי וג'וקו תכף הולכים. -ביי.
אנחנו לא יכולים לנהוג בהם ככה.
צריך לשלם להם קודם.
לא מהאוצר של קוידוג. הוא לא בשביל זה.
כן, אבל מה עם הכסף שאתה שומר בקופסה?
תן לי לראות.
למה יש לך שם מלחייה? לא משנה.
רוצה שאקח את המאווררים, מר גריי?
לא, אנחנו צריכים אותם.
טוב.
מה עם הכיסאות המתקפלים?
קח כמה מהם.
אה, ג'וקו מצא את זה מודבק על דופן הטלוויזיה.
אם את מתכוונת להישאר,
תוכלי לישון בחדר של סנסיה.
היא לא תתנגד, ואני יכול לישון כאן על הספה.
אתה יודע למה מישהו קבע את התור הזה לרופא?
את... את... את תגורי בחדר של סנסיה, אם את נשארת.
למה אתה צריך ללכת לרופא?
לא יודע. אני לא... אני לא חולה.
רג'י קבע לך את התור הזה?
חכה לי בחוץ.
איפה כל החפצים שלי?
אז מה, אתה לא מרוצה?
טוב. אגש להיפרד מג'וקו ומבילי.
את חוזרת?
אני רק יורדת למטה. -כן, אבל את חוזרת?
כן.
אני אחזור.
היי. -היי, מה קורה? צריכה טרמפ?
לא. -טוב.
רג'י אמר לך משהו על כך שצריך להביא אותו לרופא?
אני לא חושב.
את נשארת כאן איתו?
לא שאני רוצה, אבל ניסי העיפה אותי.
אין לי מקום אחר עכשיו. -למה ניסי העיפה אותך?
זה היה או אני או הילי.
האישה הזאת.
יש לי שאלה אלייך. -מה?
למה את לא קוראת למר גריי "פאפא גריי" או "דוד"?
כי הוא לא זה ולא זה.
זה עניין של כבוד, חמודה.
בשביל מה? כאילו הוא יזכור כך או כך.
כן. אבל הוא עדיין בן אדם. הוא זקן השבט.
מוכן, ג'וקו? -כן, אדוני.
לא חשבתי שתחזרי.
אבל חזרתי. ותנחש מה?
מה? -אנחנו הולכים לקנות פצצות.
- חומרי בניין -
את מתכוונת לקוטלי חרקים?
לא קוראים להם "פצצות"?
תמיד שמעתי שקוראים להם פצצות נגד חרקים.
סתם מכלי ריסוס מפונפנים מלאים רעל.
זה מה שאני רוצה.
כן, אני חושב שנשארו כמה.
אני יכולה לקבל ארבעה?
איפה את גרה?
יש לך מה שאני מבקשת?
אני אוהב את הריח כאן.
ריח של מסמרי ברזל ושמן מנוע.
תראי! תראי מה יש כאן.
כתוב שזה מונע כאבים ברגל ובכף הרגל תוך דקה.
אדוני, אני לא אוהב את האופן שבו אתה מסתכל עליה.
העיניים שלך יוצאות מהחורים שלהם והאף פעור לרווחה
כמו כלב חרמן שמריח כלבה מיוחמת.
ככה לא מסתכלים על גברת צעירה ונחמדה כמוה.
תשלמי לו.
כמה על הכול?
היי! שים לב לאן אתה הולך, זקן.
לאן אתה הולך? לאן אתה חושב שאתה הולך?
אוי, לא! -אל תיגעי בו, כלבה!
תן לי את הכסף המזוין שלי. איפה הכסף שלי?
תזדייני, כלבה.
לא. לא! -תפסיקו מיד!
אוי, אלוהים! תפסיקו!
תפסיקו! תפסיקו! -שיט.
תעזבי אותה!
איפה הכסף שלי? אני צריכה את הזבל שלי.
איפה הכסף שלי?
איפה הזבל שלי? אני לא צוחקת.
איפה הכסף שלי? -אני לא יודע.
לא! לא! לא!
כלבה!
זה בסדר. בוא. בוא.
בוא. קום.
אתה חייב לפרה הזאת כסף?
אה-אה-אה. היא... היא נכנסה הנה פעם,
החטיפה לי מכות ולקחה את קופסת המטבעות שלי.
לכן רג'י התקין מנעול נוסף על הדלת
ואמר לי לא להכניס אף אחד חוץ ממנו.
יש לה מזל שלא דקרתי אותה.
אוי, לא. חס וחלילה. אנחנו לא רוצים בזה.
אתה בסדר?
אני לא יודע.
אל תדאג, דוד. אף אחד לא הולך להרוג כלבה היום.
לא? -לא.
אבל יש כאן איזה 100,000 מהבני זונות האלה שצריך לטפל בהם.
- קוטל מזיקים חזק במיוחד עם בקרת ריח -
אני לא רוצה שהרעל יגיע למסדרון.
תודה, אגב.
תודה על מה?
על מה שאמרת לאיש בחנות חומרי הבניין.
מה אמרתי?
איפה אני אגור כשתפציצי לי את הבית?
אני לא מפציצה לך את הבית. אני רק ממלאת אותו ברעל.
זה טוב?
תלוי אם אתה בפנים או בחוץ.
ואיפה אנחנו?
אנחנו בחוץ, דוד. אנחנו בחוץ.
- מלונית צ'שייר -
כאן אנחנו גרים עכשיו?
לא, רק הלילה. מחר תחזור הביתה.
לעזאזל. אני מסריחה מחומר הדברה.
עדיין יש לי כל השיניים שנתן לי אלוהים.
באמת?
תסתכל על עצמך, בחור.
אתה סתם גרגרן.
בחייך, קוי. זה לא כל כך נורא.
איפה מה שגנבתי בשבילך?
זה... זה...
אני לא זוכר.
אתה צריך לזכור.
בן אדם אינו אלא מה שהוא זוכר.
בסדר.
אהה... בסדר.
אני אמצא את זה. אני אמצא את זה. אני מבטיח.
אני אמצא, רק תניח לי. אני צריך ללכת. תניח לי.
תני לי להיכנס.
תני לי להיכנס. אני מבטיח.
למה אתה מחכה?
ילדה, אל תעשי את זה! -מה?
כמוה... עם השמלה והמסרק. לא, לא.
טוב, בסדר. אני מורידה את החרא הזה.
לא! -ממילא אני לא רוצה את זה.
לך מכאן! צא החוצה! צא!
לך!
אני לא... לא גנבתי אותה.
תסתלקי! -מה לעזאזל אתה עושה?
הוא אמר... הוא אמר, "עזור לי."
ובעטתי בו.
אתה לא יכול לברוח ממני ככה, אתה שומע?
ברחתי.
אני הבאתי אותם הנה?
לא.
אז זה... הם לא אמורים להיות כאן.
למעשה, חבל ששמרתי אותם.
הם שייכים לאשתך.
כן, אבל היא מתה.
אולי... אולי את יכולה...
את יכולה לקחת אותם ולהתייחס אליהן כמו שאישה צריכה.
כדאי שתלך לישון. כבר מאוחר.
אני יכול להקשיב לטלוויזיה?
אזורים בארצות הברית יחוו
עלייה קיצונית בתכיפות הגשמים הכבדים וההצפות.
בינתיים, גם התחממות הקוטב הצפוני שוברת שיאים
עם עלייה בטמפרטורות בכל האזור.
אובדן הקרח שנמס משפיע לא רק על בעלי החיים ועל חיי הבר
שתלויים בסביבת המחיה להישרדותם,
אלא גם על זרם הסילון הקוטבי, שגם...
הולכים הביתה? רג'י יבוא אחר כך?
לא, רק אתה ואני.
אבל רג'י רצה שתלך לרופא הזה,
אז כנראה נלך לשם קודם.
אותו רופא שבדק את האישה שצמח לה ראש מהצוואר?
מה קורה? -מה קורה?
אתם מוכנים?
תלך בזהירות.
הכול בסדר אצלך, מר גריי? -בהחלט!
הכול טוב.
מה שלומך? -לקחתי.
בילי. -בילי.
כן, כן, כן. -אבל...
"היפ הופ הוריי, הו
היי הו, היי הו
היי הו
ציירת תמונה של הבוקר שלי אבל לא יכולת לעשות את יומי
אני רוקד, את מפהקת ולא מסתכלת לעברי
אני מלקק אותך, יקירה בכל דרך אפשרית
הפלואו שלך הוא זר ויש לך גרין ליין בדרך"
היי! אתה נהנה?
כן!
פעם נהגתי באוטו גלידה כזה.
יפה. מר גריי באוטו גלידה, את קולטת?
אלוהים! -מה?
מר גריי, לאיזה מין רופא אתה הולך?
רופא מהסוג ש... שיש לו ד"ר פפר, אני מקווה.
היי, אתם רוצים שאבוא איתכם?
לא, אתה גם ככה מאחר. אני אסתדר.
טוב. -תלך בזהירות.
אביא את התיקים שלך אחר כך. -טוב.
תקראי לי אם תצטרכי אותי. ביי, מר גריי.
ברוכים הבאים. בואו איתי.
זה... זה יפה.
ראית פעם משהו כזה?
הו! אה, כן. כן.
טוב, בוא כבר. -תראי את זה.
הרופא יצטרף אליכם מיד.
אפשר להציע לכם משהו לשתות? -ד"ר פפר, בבקשה.
שלום, מר גריי. אני ד"ר רובין.
נעים מאוד להכיר אותך.
בבקשה, בוא תשב.
רג'ינלד לויד?
לא. לא רג'י. רובין בארנט.
רג'י מת במפתיע.
אני מצטער לשמוע.
מר לויד היה המטפל של מר גריי, כן?
אפשר לקרוא לו כך.
ואיך לקרוא לך? -סתם ידידת המשפחה שעוזרת.
טוב. יופי. מר גריי, אני שמח מאוד לפגוש אותך סוף סוף.
כן, אני בסדר גמור, תודה.
כמו שצריך.
בגלל זה הפנו אותך אליי, כי אתה חזק כל כך.
נכון מאוד.
אם כי אמרו לי שאתה שוכח דברים.
אני זוכר את מה שחשוב. -כמו?
אני יודע מה צודק ומה לא צודק.
זה חשוב מאוד.
אבל אתה זוכר מה אכלת לארוחת הבוקר היום?
או את המטלות שתכננת להיום?
אתה זוכר את הדרך הביתה, מר גריי?
יש דבר אחד שאתה צריך לזכור.
לפעמים אני רוצה לשכוח.
אני מבין.
גב' בארנט, אני...
כדאי שאספר לך קצת על מה שאני עושה.
אני שייך לקבוצת מומחים שמנסים לרפא
היבטים מסוימים של מחלת אלצהיימר וסוגים אחרים של דמנציה וסניליות.
והתקדמנו מאוד במחקר שלנו.
אנחנו יכולים כמעט, גם אם זמנית בלבד,
למנוע כמעט את כל סוגי הדמנציה.
מתי הולכים הביתה? -חכה!
הרופא לא גמר לדבר.
אחי שיקבל שתי מנות מהתרופה שפיתחנו,
בתוך שבוע ימים, מר גריי
יזכור כל דבר שידע בחייו.
הוא ידע פרטים
שאת או אני או כל אדם רגיל לא יכול לזכור.
אמרת את כל זה לרג'י?
לצערי, לא.
לא, השארנו את השיחה הזאת לפגישת הייעוץ היום,
שבה התכוונו להעלות גם את... ההיבטים המסובכים יותר
של ההחלטה הזאת, שהן הנסיגות.
מהן הנסיגות?
אני חושב שמוטב השיחה הזאת תתנהל בפגישה אישית
בין מר גריי לביני.
שיחה אישית? איך זה אמור לעבוד?
תודה, אולגה.
בשלב מוקדם של המחקר שלנו פיתחנו טיפול אחר.
הוא לא מספק 100 אחוז צלילות, אבל כן מספק מודעות.
אכפת לך להגיד את זה באנגלית פשוטה?
בקצרה, הטיפול ייתן למר גריי את היכולת לחשוב בבהירות
ולקבל החלטות בעצמו.
אולי נוכל לבוא בשבוע הבא ואז להגיד לך.
גב' בארנט, ברשותך.
אני יודע שזה קשה מאוד, אבל מדיווחי הרופא שלו אני לומד
שהוא ממש בקצה של מה שההליך הזה יכול להפוך.
בשבוע הבא, אולי אפילו מחר,
הוא כבר יהיה חולה מדי.
אז מה תיתן לו? כדור או משהו?
לא. לא, זו זריקה אחת,
שהשפעתה נמשכת בין 12 ל-24 שעות בקירוב.
אין תופעות לוואי.
אבל הטיפול יעבוד רק פעם אחת.
ברגע שתפוג השפעת הטיפול, טיפול נוסף לא יעשה כלום.
האיש הזה אומר שהוא יכול אולי לעזור לך לזכור שוב.
אפילו איפה נמצא האוצר של קוידוג?
הוא רוצה לתת לך זריקה
כדי לעזור לך להבין בעצמך את כל הדברים המשוגעים האלה.
זה מה שאתה רוצה?
אני לא יודע.
אני רוצה לדעת.
נכון?
כן. אתה רוצה, מר גריי.
דוד, אתה מרגיש טוב?
אולגה.
הרשות להגנת הסביבה צריכה להחליט
אם יש לסווג חומרים מסוג PFAS כמזהמים רעילים במים נקיים.
אם חומרים אלה יסווגו רעילים, הרשות להגנת הסביבה תקבע תקנים
להגבלת הפליטה של PFAS ממקורות תעשייתיים...
לעזאזל, החדר הזה מלא אבק.
ג'וקים מתים בכל מקום.
כיבית את הטלוויזיה.
כן. זה מה שניסיתי לעשות.
אתה לא חושש שתאבד את הערוץ?
למה שאאבד אותו? הוא נשאר בטלוויזיה.
אתה יודע מי אני?
את... לא.
את הבת של החברה הכי טובה של ניסי, שנשלחה הנה
כדי לעזור לי לסדר את הבית.
היו לי המון חפצים כאן, הא?
כן, אני ובילי פרירס פינינו אותם.
בילי? -כן.
חבר של רג'י.
כן. נכון.
ורג'י מת.
מישהו הרג אותו.
אתה זוכר את זה.
יודעים מי?
לא, אף אחד לא יודע בוודאות.
לשוטרים בכלל לא אכפת.
איפה הרגו אותו?
בסמטה ליד כיכר דלמאר.
יש לך מכונית?
לא, אבל אני יכולה להזמין.
תזמיני.
אני רוצה ללכת לראות איפה הרגו את רג'י.
אבל הזריקה שהרופא נתן לך תשפיע אולי לחצי יום,
ואחר כך שוב תשכח.
וקיבלת אותה כבר לפני ארבע שעות.
אז כדאי שנזדרז.
זה המקום? -כן, אדוני.
את בסדר?
כן. פשוט... אתה שונה כל כך.
באמת? אני לא מרגיש שונה.
למה אתה הולך כל כך מהר?
סליחה, אדוני.
מה?
היו כאן יריות לפני לא הרבה זמן.
איש אחד נרצח.
רציתי לשאול אם אתה יודע משהו.
מה שמך?
שמי טולמי.
האיש שמת היה האחיין שלי, רג'י.
הבן של אחיינית שלי.
דוד.
איזה חומר חזק אתה שותה, אחי.
זלדה.
כן, הוגי?
את ראית כשירו באיש ההוא, נכון?
אולי.
הבחור הזה הוא דוד שלו.
הוא בסדר.
בשלולית השנייה שם.
זה היה גבר בצבע חום עם שיער קוצני.
ראית אותו לפני כן? מישהו מהם?
לא. לא ראיתי אף אחד מהם.
נראה היה שהם בפגישה או משהו.
שמעת משהו?
שמעת אותם אומרים משהו, כמו שמות?
שמעתי יריות וברחתי.
אני חושבת שליורה הייתה צלקת בצורת זיגזג.
מעל העין השמאלית, נדמה לי.
תודה לכם. תבורכו.
ראית מספיק כבר?
- תולדות הציוויליזציה 7 עידן התבונה מתחיל -
אנחנו צריכים לחזור.
אמרתי לך כבר. ד"ר רובין מחכה לנו.
תקשיב לי. אתה צריך לדבר עם האיש הזה.
שהוא יגיד לך כל מה שאתה צריך לדעת על הטיפול
כדי שתוכל להחליט כמה אתה רוצה להתקדם בו.
אני כבר יודע מה הוא יגיד לי. -איך?
את אמרת לי.
כן, אבל זה מטורף.
מה מטורף בזה?
כי לי אין מושג על מה לעזאזל אני מדברת.
גידפת כל כך הרבה בפעם הראשונה ש...
הרופא אמר שיהיו נסיגות עד הזריקה הבאה.
זה לא משנה בכלל. -למה לא?
לרג'י. לך.
לי?
אני זוכר שהוא הכין את זה בשבילי.
- היליארד, ניסי, רג'י, נינה, ארתור, לטישה -
הוא הגדיל את התמונה כדי שיוכל לכתוב עליה את השמות בגדול
כדי שאני אזכור.
הוא עשה את זה במחשב שלו בבית.
בשבילי.
הוא תמיד עשה דברים בשבילי.
אז איך אניח לאנשים לשכוח את שמו?
איזה מין אדם אהיה...
אם לא אכיר באי-צדק של מותו?
מי שזה לא יהיה, תגידי שאני לא בבית.
טולמי גריי גר כאן?
כן, אבל הוא ישן.
אני מצטערת שאיחרתי, אבל הייתי צריכה לעבוד.
בואי בעוד כמה ימים, וקצת יותר מוקדם בפעם הבאה.
בסדר. אבוא שוב.
תמסרי לו בבקשה שר-י-נ-ג קפצה לבקר.
הוא יזכור.
אמסור לו.
איזה אדם נחמד.
דוד?
אתה בסדר?
היה לי... היה לי אלבום תמונות.
כן? -הוא התפוצץ.
והאחיין שלי הכין לי אותו.
ו... ועכשיו אני לא מוצא אותו.
דוד. תסתכל עליי.
אתה יודע איפה אתה בכלל?
אוי, לא.
איפה הוא? -איפה הרופא?
מכאן.
בואי מהר.
הוא התדרדר מהר כל כך,
ולא ידעתי מה לעשות. -אל תדאגי. הבאתי את זה.
אין חוקים, אין כללים.
אין חוקים, אין כללים, לא. -יש לי זריקה בשבילו.
למה זה קורה? לא עברו 12 שעות.
אין חוקים, אין כללים. מה... -מצבו גרוע בהרבה משהיה קודם.
מה את עושה? מי... מי זאת?
זה יכאב?
איפה הרופא? למה הוא לא איתך כאן?
אתה רוצה שנפסיק?
איפה רג'י? -אולי עדיף שנפסיק.
אוי, חם לי. חם לי. -אתה תרגיש ככה בהתחלה.
ציפור. הציפור מבשרת האביב.
חם לי. חם לי!
תחזיקי אותו שלא יזוז.
הוא עלול למות? -היו מקרים בעבר. היום פחות.
מה זאת אומרת "פחות"? -הדוד שלך אמיץ מאוד.
הוא מוכן להסתכן כדי להתעורר מהמחלה שלו.
זה מה שהוא רוצה. -קוידוג?
קוידוג, אל תמות! קוידוג, אל... אל תמות!
תישאר איתי.
אימא שלי בוערת. היא נשרפת! -זה בסדר, מותק.
אוי לא, סנסי. -זה בסדר. אני כאן.
סנסי! סנסי! בואי שכבי לידי.
אני כאן. -אוי אלוהים. לא!
תישאר איתי. אתה יודע מה צריך לעשות.
קוידוג!
אני הולך למות. אני הולך למות!
אני לא יכול לעשות את זה לבד!
אם תמות, הכול ילך לאיבוד. אתה מבין את זה?
אין כללים ואין חוקים לאנשים שחורים כמוך וכמוני.
יש צודק, ויש לא צודק.
הלבנים חושבים שזה פשע שאנחנו נושמים את האוויר שלהם.
אתה מבין אותי?
כן, אדוני.
בסדר.
למה זה קורה, ציפור?
מה עשית לי?
- על פי ספרו של וולטר מוסלי -
תרגום: גלית אקסלרד