Alt det og mere senere her til morgen.
Men først har vi de lokale nyheder.
Reggie?
Reggie!
Hvor er du?
Reggie!
Reggie?
Reggie!
Jeg har ledt efter dig overalt.
Reggie!
Er du herinde?
Nej!
GYMNASIAL EKSAMEN
For satan da! Lede kælling! Jeg smadrer dig!
-Mor, du må ikke tro... -Hvad fanden?
-Jeg ville tage et tæppe... -Hold din kæft!
Ind på værelset, Hilliard. Af sted!
-Læg bare kniven. -Han kravlede op på mig.
-Han er bare en vild knægt. -Han ville voldtage mig!
-Det gider jeg ikke lige nu. -Sig det til Hilly. Jeg lå bare og sov.
Det var åbenbart ønsketænkning, at du kunne bo her.
Min fejl. Jeg burde have vidst bedre.
-Med Hillys alder og dig, der er helt... -Helt hvad?
Du er en køn pige, Robyn.
En køn, ung, halvnøgen pige. Drengen kan ikke sove.
Hvorfor er det mit problem?
-Du står med en kniv. -Den gav min mor mig.
Jeg ved, det har været hårdt, at din far blev dræbt,
og at din mor tog så mange mænd med hjem...
-Min mor elskede mig. -Og jeg elskede hende.
Hun var min bedste ven. Det var derfor, du skulle bo her.
Men nu må jeg også tænke på, hvad der er bedst for Hilly. Og for dig.
Du har da alle dine veninder fra læsegruppen.
Spørg en af dem, om du kan bo der lidt.
-Jeg gjorde ikke noget galt. -Det handler ikke om, hvad du gjorde.
Men om noget, du ikke er kvinde nok til at forstå endnu.
Vi må sørge for, at sorte mænd ikke bliver vanvittige.
Rigtigt eller forkert, sådan er det.
Mr. Grey?
Mr. Grey, vågn op.
-Hvem er du? Hvad laver du her? -Det er mig, Robyn.
F... fugl? Forårets første fugl?
Hvordan kom du ind?
Jeg havde nøglen fra i går. Jeg ville aflevere den,
men så begyndte du at skrige.
Hvad drømte du?
Det var... Det var frygteligt.
Hvad skete der?
Så, vent nu lidt! Det behøver du ikke.
Jeg henter lidt vand til ansigtet. Hvor er toilettet?
Toilettet... er i stykker.
Og... og vasken... er stoppet.
Hvor går du så på toilettet?
Jeg laver nummer to, når Reggie følger mig ned på caféen.
Og... Og nummer et laver jeg... i en gammel bønnedåse,
og så hælder jeg det i køkkenvasken og tænder for vandet.
I køkkenvasken?
Nej. Nej... Hvor er toilettet?
Det er... Det er dernede. For enden af gangen.
-Der plejer det da at være. -Og ingenting springer på mig?
Sikker?
Nej. Nej, nej.
-Det der er ikke i orden. -Hold op med det, og luk døren.
Nej, hør efter. Det skal væk, ellers vil det forfølge mig. Forfølge!
-Hvor er dine rengøringsting? -Mine skatte.
Hvad mener du?
Hver gang Reggie vil rydde op, smider han alle mine bedste ting ud.
-De bedste. -Som hvad?
Lad nu være.
Kom og se.
-Du går for hurtigt! -Undskyld. Sæt dig ned.
Nu skal du høre.
Jeg viser dig alting først, så du får selv lov at bestemme.
Er det i orden?
Ja, det er i orden.
-Er du klar? -Det er jeg vel.
Vil du beholde en klam tandbørste?
-Nej, smid den væk. -Ja.
De ryger ud.
-Skal den også ud? Vil du sige farvel? -Nej, vent!
-Fint nok. -Smid den i spanden.
Hvad er det?
-Det ved jeg ikke. "Hoste og forkølelse." -Jeg har ingen af delene.
For helvede da! Hvordan kan du bo sådan?
Du kan bare tage hjem til Niecie igen.
-Der bor jeg ikke mere. -Har de smidt dig ud?
-Ja. -Hvorfor det?
Glem det.
Du kan godt bo her. Jeg har masser af brætspil.
Du har skadedyr. De yngler i alle bunkerne og kasserne.
Vi må have dem væk.
-Nu? -Ja.
Jøsses...
Fortsatte spændinger i Mellemøsten.
Det begyndte som civil opstand og er nu eskaleret. Ifølge øjenvidner...
Kom, så skal du se, hvordan et badeværelse skal se ud.
Hvorfor går du så hurtigt?
Voilà!
Det er jo magi.
Nej, flyderarmen var bare bøjet.
Og der lå affald i kummen og i vasken, men det gik.
Hvor har du lært alt det?
Min mor var tit syg, så det var mig, der reparerede ting.
-Er din mor syg? -Hun er død.
Det var synd.
-Jeg skal på WC. -Hvad? Nu?
Du må ikke bruge for meget papir. Rørene virker, men de er vrede!
Du almægtige!
-Det må jeg nok sige! -Stop. Ind og vask hænder.
Ja, dig.
Jeg kan jo ikke klare det selv.
Overvejer du at smide mere væk?
Jeg prøver bare at gøre det bedre for dig. Det er vel ikke så slemt?
Så er det i orden, jeg rydder op?
Ikke noget med at flippe ud og slå på dig selv.
-Har du nøglen til hængelåsen? -Nej nej. Ikke der.
Nej, du har ikke nøglen?
-Jeg skal ind og sprøjte mod kakerlakker. -Ikke derinde.
Alle steder. Det er vigtigt.
-Det er hendes værelse. Sensias. -Hvem?
Sensia. Jeg var... gift med hende, og så... så døde hun.
Hør nu her, du kan låse igen bagefter.
Stol på mig.
Det kan du godt.
Alting bliver ligesom før.
Det lover jeg.
Jeg skynder mig.
-Her er fint. -Kom så ud derfra!
-Kom herind. -Sensie?
Kommer du?
Hvorfor står du der, Pitypapa?
Er du genert?
Hun er væk.
Hvorfor låser du det af? Det er dit bedste værelse.
-Jocko, sig til, hvis jeg skal hjælpe. -Okay.
-Du skal vel ikke bruge kufferten? -Lad min kuffert være!
Og lad bogreolerne være, og I rører ikke mine lyde og TV'et.
-Okay, vi har forstået. -Ud af det skab! Og I tager ikke bøgerne!
Okay, de har fattet det.
Vi er snart færdige.
-De går i mit skab! -Ingen går i dine skabe. Kom her.
Det var i en... I en lille æske lavet af træ og metal.
-Og der lå den i. -Hvad lå i den?
Den der...
-Nej, hold op med det. -Jeg kan ikke... Jeg glemmer.
Hvor er her fint, mr. Grey.
Må jeg få alligatorkufferten?
-Han skal jo ingen steder. -Nej! Lad min alligator være!
-Han skal ikke bruge den. -Han beholder sin kuffert.
-Nemlig! -Der kan du se.
Du skal ikke være bekymret.
-Hvad var det, du hed? -Robyn.
-Forårets første fugl. -Ja.
Hvis det her skal til genbrug, skal vi af sted nu.
-Ja, jeg kommer nu. -Okay.
Det var... Det var en lille æske,
lavet af metal og træ bag en rød sten
dybt nede i brønden.
Robyn, kom lige.
-Hvad så? -Det beløb, vi aftalte?
Mere end du troede?
-Jeg ved det godt. Men bare rolig. -Fedt.
-Hej! Billy og Jocko kører nu. -Farvel.
Det kan vi ikke nøjes med. De skal have penge.
Ikke Coydogs skat. Det er den ikke til.
Hvad med pengene i dåsen?
Lad mig se.
Hvorfor har du en saltbøsse? Nå, pyt.
-Skal jeg tage vifterne med? -Nej, dem bruger vi.
Okay...
Hvad med klapstolene?
Bare tag et par stykker.
Nå ja, Jocko fandt det her tapet til siden af fjernsynet.
Hvis du skal bo her, kan du sove på Sensias værelse.
Det har hun ikke noget imod. Jeg kan sove herude på sofaen.
Ved du, hvorfor du har en tid ved lægen?
Du kan få Sensias værelse, hvis du skal bo her.
-Hvorfor skal du til lægen? -Det ved jeg ikke. Jeg er ikke syg.
Har Reggie fået den tid til dig?
Vent på mig udenfor.
Hvor er alle mine ting?
Kan du ikke lide det?
-Jeg følger lige Jocko og Billy ud. -Kommer du tilbage?
-Jeg går bare ned. -Ja, men kommer du tilbage?
Ja. Jeg kommer tilbage.
-Hej. -Hvad så? Skal du have et lift?
Nej.
Har Reggie sagt noget om, at han skulle til lægen?
Det tror jeg ikke.
-Bliver du her? -Ikke at jeg vil, men Niecie smed mig ud.
-Jeg har ikke andre steder. -Hvorfor gjorde hun det?
Ja, det var enten mig eller Hilly.
Den dame...
-Jeg har et spørgsmål. -Hvad?
Hvorfor kalder du ikke mr. Grey for "Papa Grey" eller "onkel"?
Han er jo ingen af delene.
-Det handler om respekt. -Han kan alligevel ikke huske det.
Men han er stadig en mand. En ældre mand.
-Klar, Jocko? -Ja.
-Jeg troede ikke, du kom tilbage. -Det gjorde jeg. Og ved du hvad?
-Hvad? -Vi skal købe bomber.
BYGGEMARKED
Mener du en spray?
Hedder de ikke bomber? Alle kalder dem da insektbomber.
-Det er bare spraydåser med gift i. -Dem skal jeg have.
Vi har vist et par stykker.
Kan jeg få fire?
Hvor bor du?
Har du, hvad jeg bad om?
Her lugter godt. Her lugter af jernsøm og motorolie.
Se lige, hvad de har.
Her står, at det standser kramper i fødder og ben på ét minut.
Jeg bryder mig ikke om den måde, du kigger på hende.
Dine øjne står ud af hovedet, og dine næsebor er udspilede
som en hanhund, der lugter tæver i løbetid.
Sådan kigger man ikke på en pæn ung dame som hende.
Betal røvhullet.
Hvad bliver det?
Se dig for, du gamle!
Hvor fanden skal du hen?
-Åh nej! -Slip ham, din lede sæk!
Giv mig mine penge, for fanden! Hvor er de?
Fuck dig, fede kælling!
Drop det pis!
Åh gud! Hold så op!
Slip hende!
Hvor fanden er mine penge? Jeg skal bruge dem. Hvor fanden er de?
-Jeg mener det fandeme! -Jeg ved ikke...
Nej! Nej!
Fede sæk!
Det er okay. Kom så.
-Rejs dig op. -Okay.
-Skylder du den fede so penge? -Nej. Hun kom herind en dag,
slog mig ned og tog min pengedåse.
Det var derfor, Reggie satte en ekstra lås på døren
og forbød mig at lukke nogen ind.
-Jeg kunne have snittet hende. -Nej, det vil vi ikke have.
-Er du okay? -Det ved jeg ikke.
Rolig, onkel. Ingen slår den sæk ihjel i dag.
-Nej? -Nej.
Men nu nakker jeg cirka 100.000 af de her små svin.
Giften må ikke komme ud.
Tak for resten.
-For hvad? -Det, du sagde til ham ekspedienten.
Hvad sagde jeg?
Hvor skal jeg bo, når du bomber mit hus?
Jeg bomber ikke dit hus. Jeg fylder det bare med gift.
-Er det godt? -Det kommer an på, om man er her.
-Og er vi det? -Vi går, onkel. Vi går.
-Bor vi her nu? -Nej, kun i nat. Du er hjemme i morgen.
Føj, jeg lugter af insektgift.
-Jeg har stadig alle mine tænder. -Har du det?
Se på dig selv.
Du er en slughals.
-Jeg er da ikke så slem. -Hvor er det, jeg stjal til dig?
Det er... Det...
Det kan jeg ikke huske.
Det er du nødt til. En mand er, hvad han husker.
Javel.
Ja... Javel. Jeg finder det. Det lover jeg.
Jeg skal nok... Bare lad mig komme ud.
Luk mig ind.
Luk mig ind! Jeg lover det!
Hvad venter du på?
-Nej, det må du ikke! -Hvad?
Som hende... Med kjolen og kammen. Nej...
Okay, jeg tager den af igen! Jeg vil alligevel ikke have den.
Skrid med dig! Ud!
Jeg... Jeg har ikke stjålet den.
-Gå væk! -Hvad laver du?
Han sagde... Han sagde "hjælp". Og jeg sparkede ham.
-Du må ikke bare stikke af. -Jeg slap væk.
Tog jeg det med?
-Nej. -Det... Det skal da ikke være her.
Jeg burde ikke have beholdt det.
-Det var din kones. -Ja, men hun er død.
Måske kan du...
Du kan få det og behandle det, som en kvinde skal.
Gå i seng. Det er sent.
Må jeg godt lytte til fjernsynet?
...dele af USA vil opleve ekstreme regnskyl og oversvømmelser.
Samtidig vil de arktiske områder få rekordhøje temperaturer.
Når isen smelter, påvirker det ikke kun de dyr, der lever i området,
men også den polare jetstrøm, som er direkte...
-Skal vi hjem nu? Kommer Reggie senere? -Nej, det er kun dig og mig.
Men Reggie ville have dig til lægen, så der tager vi hen først.
Der, hvor der sad en kvinde med et hoved ud af halsen?
-Hvad så? -Hvad så? Er I klar?
Se dig for.
-Går det godt, mr. Grey? -Ja, det gør.
Det var godt.
-Hvad med dig... Billy? -Billy.
Ja...
Er det ikke sjovt?
-Jeg kørte engang en isbil som den her. -Fedt, mr. Grey i en isbil. Sejt.
-Hold da kæft! -Hvad?
Hvad er det for en læge, du har?
En læge, der har Dr Pepper, håber jeg.
-Skal jeg gå med ind? -Nej, du er allerede sent på den.
-Okay. -Pas på her.
Jeg kommer med taskerne senere. Ring, hvis der er noget. Hej, mr. Grey.
Kom indenfor.
Det... Det er godt nok pænt.
-Har du aldrig set sådan noget før? -Jo jo... Jo da.
-Så kom. -Har du set?
Lægen kommer om et øjeblik.
-Noget at drikke? -En Dr Pepper, tak.
Goddag, mr. Grey. Jeg er dr. Rubin.
Hyggeligt at møde Dem.
Værsgo... Sid ned.
Reginald Lloyd?
Nej, ikke Reggie. Robyn Barnet.
-Reggie gik bort, pludseligt. -Det gør mig virkelig ondt.
-Mr. Lloyd var mr. Greys værge, ikke? -Det kan man godt sige.
-Og du er? -En ven, der hjælper til.
Okay. Godt. Mr. Grey, det er dejligt at møde Dem.
-Jeg har det fint, tak. -Det bør De også have.
-De blev henvist, fordi De er så stærk. -Gu er jeg så.
Men jeg har hørt, at De går og glemmer ting.
-Jeg husker de vigtige ting. -Som for eksempel?
Jeg ved, hvad der er rigtigt og forkert.
Det er meget vigtigt.
Men kan De huske, hvad De fik til morgenmad i dag?
Eller de ting, De skulle have lavet i dag? Kan De huske vejen hjem, mr. Grey?
Én ting er du nødt til at huske.
Nogle gange vil jeg gerne glemme.
Jeg forstår.
Miss Barnet, jeg... Jeg vil fortælle dig, hvad jeg laver.
Jeg arbejder med en gruppe specialister, som forsøger at kurere
visse aspekter af Alzheimers og andre former for demens og senilitet.
Vi er nået meget langt i vores forskning.
Vi kan stort set, men dog kun midlertidigt,
behandle næsten alle former for demens.
-Hvornår skal vi hjem? -Vent lidt. Lægen er ikke færdig.
Efter to doser af den medicin, vi har udviklet,
vil mr. Grey inden for en uge huske alt, hvad han nogensinde har vidst.
Han vil vide detaljer, som normale mennesker umuligt kan huske.
-Vidste Reggie godt det? -Desværre ikke.
Vi havde gemt samtalen til mødet i dag,
hvor vi også ville drøfte de mere... komplicerede aspekter
-ved beslutningen, nemlig ulemperne. -Hvilke ulemper?
Den samtale er det vist bedst, at jeg tager alene med mr. Grey.
Alene? Hvordan det?
Tak, Olga.
Tidligere i vores research udviklede vi en anden behandling.
Den giver ikke 100 procent klarhed, men den giver et kognitivt løft.
Gider du sige det på engelsk?
Behandlingen vil give mr. Grey evnen til at tænke klart
og træffe sine egne beslutninger.
Måske kan vi komme tilbage i næste uge og give dig et svar.
Miss Barnet, med forlov...
Jeg ved godt, det er svært, men ifølge hans egen læge
er han lige på kanten af, hvad vi kan få vendt.
I næste uge og måske endda i morgen er han for langt væk.
Hvad vil du give ham? En pille eller sådan noget?
Nej, det er en enkelt indsprøjtning,
og virkningen holder mellem 12 og 24 timer.
Der er ingen bivirkninger, men behandlingen virker kun én gang.
Bagefter vil yderligere behandling ikke gøre nogen forskel.
Manden kan hjælpe dig med at huske igen.
Også hvor Coydogs skat ligger?
Du får en indsprøjtning,
som skal hjælpe dig med selv at forstå alt det skøre pis, han snakker om.
Vil du gerne det?
Det ved jeg ikke...
Jeg... Jeg vil gerne vide det.
Ikke?
Jo. Det vil De, mr. Grey.
Onkel, er du okay?
Olga.
Miljøstyrelsen skal fastslå,
om PFAS skal betegnes som forureningskilder i vand.
Hvis PFAS vurderes at være giftige, må EPA fastlægge nogle standarder
for at begrænse udslip, da PFAS fra industrien...
Hold kæft, her er beskidt.
Døde kakerlakker overalt.
-Du slukkede. -Ja, det var også meningen.
-Hvad så, hvis du mister kanalen? -Den er jo på fjernsynet.
-Ved du, hvem jeg er? -Du er min... Nej.
Du er Niecies venindes datter, som blev sendt herover for at rydde op.
-Før havde jeg en masse ting. -Ja, mig og Billy Freres ryddede op.
-Billy? -Ja.
-Reggies ven. -Ja, nemlig.
Og Reggie er død.
-Han blev skudt. -Det kan du huske.
Ved de, hvem det var?
Nej, ikke med sikkerhed. Politiet er ligeglade.
-Hvor blev han skudt? -I gyden ved Delmar Circle.
-Har du bil? -Nej, men jeg kan ringe efter en vogn.
Gør det. Jeg vil se, hvor Reggie blev skudt.
Indsprøjtningen holder kun en halv dag, så glemmer du igen.
-Og der er allerede gået fire timer. -Så må du hellere skynde dig.
-Er det her? -Ja.
Er du okay?
-Ja. Du er bare... helt forandret. -Er jeg? Jeg føler mig ikke forandret.
Hvorfor går du så stærkt?
Undskyld?
Hvad?
Der var skyderi her i nærheden for ikke så længe siden.
En mand blev dræbt. Jeg ville høre, om du vidste noget.
-Hvad hedder du? -Ptolemy.
Manden, der døde, var min nevø, Reggie. Min grandnevø.
Onkel.
Det er sgu stærke sager, du drikker, mand.
Zelda.
Ja, Hogie?
Du så ham, der blev skudt, ikke?
-Måske. -Fyren der er hans onkel.
Han er god nok.
Ved den anden vandpyt dernede.
-Det var en brun mand med strithår. -Havde du set ham før? Nogen af dem?
Ingen af dem. De havde vist aftalt at mødes.
Hørte du noget? Sagde de nogen navne?
Jeg hørte skud, og så løb jeg.
Ham, der skød, havde vist sådan en zigzagget ar. Over venstre øje.
Tak skal I have.
Har du set nok?
CIVILISATIONENS HISTORIE VII
Vi skal derud igen nu. Dr. Rubin venter på os.
Du er nødt til at tale med ham.
Få alt at vide om den behandling, så du kan beslutte, hvad du vil.
-Jeg ved, hvad han vil sige. -Hvordan?
Du har jo sagt det.
-Ja, men det er jo sindssygt. -Hvorfor det?
-Jeg ved fandeme da ingenting om det. -Bandede du også sådan før...
Lægen sagde, at der var bivirkninger.
-Det gør ingen forskel. -Hvorfor ikke?
Jah... for Reggie. Og for dig.
For mig?
Jeg kan huske, da han lavede det til mig.
Han forstørrede det, så der var plads til at skrive navnene.
Han lavede det på computeren.
Til mig.
Han gjorde altid ting for mig.
Så hvordan skulle jeg kunne lade folk glemme hans navn?
Hvilken mand ville jeg være...
...hvis jeg ikke anerkendte det uretfærdige i hans død?
Sig, jeg ikke er hjemme.
-Bor Ptolemy Grey her? -Ja, men han sover.
Jeg kommer så sent, fordi jeg skulle arbejde.
Kom om et par dage, lidt tidligere næste gang.
Jeg kommer tilbage.
Vil du sige til ham, at W-R-I-N-G har været her?
-Han ved, hvem jeg er. -Det skal jeg nok.
Sådan en flink mand.
Onkel?
Er du okay?
Jeg havde... Jeg havde et fotoalbum.
-Ja? -Det var forstørret.
Min nevø lavede det til mig. Og... nu kan jeg ikke finde det.
Onkel. Se på mig.
Ved du, hvor du er?
Åh nej.
-Hvor er han? -Hvor er lægen? Den vej.
Kom. Skynd dig.
-Det gik pludselig så stærkt. -Bare rolig, jeg har den med.
-Ingen regler, ingen love. -Jeg har indsprøjtningen.
Der er jo ikke gået 12 timer.
-Ingen regler, ingen love... -Det er værre end før.
Hvad sker der? Hvem er hun? Gør det ondt?
Hvorfor er lægen ikke med? Skal vi stoppe?
-Hvor er Reggie? -Lad os stoppe.
-Det er varmt! -Sådan føles det i starten.
Fugl... Forårets første fugl? Det er varmt. Varmt!
Hold ham i ro.
-Kan han dø? -Det sker ikke så tit.
-Ikke så tit? -Din onkel er en meget modig mand.
Han løber en risiko, som kan kurere ham.
-Det er hans eget ønske. -Coydog?
Coydog, du må ikke dø! Du må ikke dø.
-Bliv hos mig. -Der er ild i min mor. Hun brænder!
-Åh nej. Sensie... -Jeg er lige her.
-Sensie, læg dig her hos mig. Åh gud, nej! -Jeg er lige her.
-Bliv her. Du ved, hvad du skal. -Coydog!
Jeg dør. Jeg dør! Jeg kan ikke klare det alene!
Hvis du dør, er alt tabt. Forstår du det?
Der er ingen love og regler for sorte mænd som os.
Der er rigtigt og forkert. Vi må ikke indånde de hvides luft.
-Forstår du det? -Javel!
Ja.
Det var godt.
Hvorfor sker det her, fugl?
Hvad gør du ved mig?
Tekster af: Lisa Kristensen Villeneuve