To vše a více se dozvíte dnes ráno.
Nejprve ale místní zprávy.
Reggie.
Reggie!
Kde jsi?
Reggie!
Reggie.
Reggie!
Hledal jsem tě všude.
Reggie!
Jsi tu?
Ne!
MATURITA
Sakra.
Ty děvko! Nandám ti to!
- Mami, nevím, jak to vypadá, ale… - To nevíš!
- Chtěl jsem jí jen zvednout deku… - Zmlkni!
Do pokoje, Hilliarde.
Dělej!
Odlož ten nůž.
Vrhl se na mě.
- Je to nevybitej kluk. - Spíš chlap, co mě chtěl znásilnit.
To teď slyšet nepotřebuju.
Ale Hilly jo. Jen jsem spala.
Vidím, že nebyl dobrej nápad tě tu ubytovat.
Je to má vina. Měla jsem to čekat.
Hillyho věk a ty jsi celá…
Celá co?
Jsi hezká holka, Robyn. Hezká holka, co tu chodí polonahá.
Nemůže z toho spát.
- Co já s tím? - To mi řekni ty.
- To ty tu stojíš s nožem… - Je od mámy.
Vím, že to máš těžký. Tvýho tátu zabili
a máma domů tahala chlapy, ale…
- Máma mě milovala. - A já ji.
Byla má nejlepší kamarádka.
Proto jsem tě sem vzala.
Ale musím myslet na to, co je nejlepší pro Hillyho a i pro tebe.
Co kamarádky z přípravy na maturitu?
Zeptej se, jestli u některé nemůžeš pobýt.
Neudělala jsem nic špatnýho.
Já vím. O to nejde.
Jen ještě nejsi dost zralá, abys to pochopila.
Je naší povinností zajistit, aby se chlapi drželi na uzdě.
Nejde o správnost, ale o to, co je třeba.
Poslední dny Ptolemyho Greye
Pane Greyi?
Pane Greyi, vzbuďte se.
Kdo jsi?
- Co děláš u mě doma? - To jsem já, Robyn.
Ptáček? Jarní ptáček?
Jak ses sem dostala?
Od včerejška jsem měla váš klíč. Přišla jsem ho vrátit,
a když jsem zaklepala, rozkřičel jste se.
Co se vám zdálo?
Bylo to hrozný.
Jo? Co se stalo?
Hej. Počkejte!
To není potřeba.
Přinesu vám vodu na obličej.
Kde máte záchod?
Záchod se rozbil.
A umyvadlo je ucpaný.
Kam si chodíte ulevit?
Na velkou chodím, když mě Reggie vezme na večeři.
A na malou do staré plechovky od fazolí.
Pak to vyliju v kuchyni a pustím vodu z kohoutku.
V kuchyni?
Ne. Kde máte záchod?
Je tamhle. Za rohem. Na chodbě.
- Tam? - Nebo tam aspoň býval.
Nevyskočí na mě něco?
Určitě?
To ne!
- Je to tam děsný. - No…
Přestaň s tím a jdi zavřít ty dveře.
Ne. Poslouchejte!
Dokud se s tím něco neudělá, nebudu mít klid.
Nebudu.
- Kde máte věci na úklid? - Mé poklady.
O čem to mluvíte?
Vždycky, když tu chce Reggie uklízet,
vyhází mi ty nejlepší věci.
- Ty nejlepší. - Ano? Třeba?
Ale no tak. To nedělejte.
Pojďte. Ukážu vám to.
- Ne tak rychle! - Pardon.
Sedněte si. Pardon.
Něco vám povím.
Všechno vám před vyhozením ukážu a vy se rozhodnete.
Šlo by to?
Jo. Šlo.
- Dobře. Můžeme? - Asi jo.
Co tenhle smrdutej starej kartáček?
- Ne, vyhoď ho. - Jo.
Ty vyhodíme.
Co tohle? Rozloučíme se?
Dobře.
- Tak jo. - Teď to můžeš vyhodit.
Co to je?
Nevím. „Kašel a rýma.“
Nemám ani jedno.
Sakra ne!
- Jak tak můžete žít? - Klidně se vrať k Neteřince.
Tam už nebydlím.
Co se stalo? Vyhodili tě?
- Jo. - Proč?
To je fuk.
Můžeš zůstat tady. Mám spoustu deskovek.
Máte to tu zamořený.
V těch hromadách a krabicích to žije.
Musíme s tím něco udělat.
- Teď? - Jo.
Ježíši…
Na Blízkém východě panuje napětí.
Občanský konflikt tam přerostl v násilí.
Podle očitého svědka…
Pojďte. Ukážu vám, jak to má v koupelně vypadat.
Proč jdeš tak rychle?
Voilà!
Kouzlo!
Ne. Jen jste měl ohnutý rameno plováku.
A ucpaný záchod a umyvadlo, nebylo to tak zlý.
Kde ses to všechno naučila?
Máma bývala nemocná a neměly jsme peníze, tak jsem opravovala.
- Tvá máma je nemocná? - Umřela.
To mě mrzí.
- Musím na záchod. - Cože?
Teď?
Neucpěte to tím papírem. Trubky sice fungujou, ale moc nevydrží.
Ach bože.
To je skvělý.
Vraťte se a umyjte si ruce.
Jo, vy.
Tohle sama nezvládnu.
Chceš mi toho vyhodit ještě víc?
Jen vám to tu chci vylepšit.
Vylepšení nezní zle, ne?
Takže vám nebude vadit, když tu uklidím?
Žádný pěsti a mlácení se, jasný?
- Máte klíč od toho zámku? - Ne.
To ne.
Ne, nemáte ten klíč? Nebo…
Musím tam jít. Je tu moc švábů.
- Musím je vyhubit. - Tam ne.
Všude. O to přece jde.
No… To je její pokoj.
- Sensii. - Čí?
Sensia byla moje manželka a už umřela.
Až to dokončím, můžete si tam zase zamknout.
Věřte mi.
Slyšíte? Můžete mi věřit.
Jako bych tam nikdy nebyla.
Slibuju.
Nebojte se. Bude to rychlé.
Je to tu hezký.
Tam nemůžeš.
Jen dál.
Sensie?
Tak co bude?
Proč tam tak postáváš, Pity?
Stydíš se?
Je pryč, chlapče.
Hej, proč je tu zamčeno? Je to váš nejlepší pokoj.
Jocko, když tak mě zavolej.
Jo.
Že ten kufr nepotřebujete, pane Greyi?
Nech ho být!
I mou knihovnu. A neměňte mi hlasitost na televizi.
Dobře. Rozumíme.
Vylez z té skříně a neber mi knihy!
Dobře! Pochopili to.
Už je to skoro hotový.
- Hrabou se mi ve skříni! - Ale ne. No tak.
Bylo to v kufříku
ze dřeva a kovu.
- V něm to bylo. - Co?
Ten…
- Ne, no tak. To ne. - Nesmím to zapomenout.
Vypadá to tu dobře, co, pane Greyi?
Rád bych si vzal ten kufr z aligátora.
- On už nikam nepojede. - Nech mýho aligátora na pokoji. Ne!
Nepotřebuje ho.
Je jeho a chce si ho nechat.
- Přesně tak. - Vidíte?
Říkala jsem to. Nedělejte si starosti.
- Jakže se to jmenuješ? - Robyn.
- Jarní ptáček. - Ano.
Jestli to chceš odvézt k recyklaci, musíme už jet.
Jasně. Hned budu venku.
Tak jo.
Byla to malá skříňka
z kovu a dřeva za červeným kamenem
tam dole ve studni.
Hej, Robyn. Chviličku.
- Co je? - Ta částka, na které jsme se dohodli…
Nečekaně hodně práce?
Chápu.
Neboj. Zařídím to.
Dobře.
- Hej! Billy a Jocko už pojedou. - Čau.
No, takhle to nejde.
Musíme jim nejdřív zaplatit.
Ale ne Coydogovým pokladem. Na to není.
Co třeba ty peníze z plechovky?
Podívám se.
Na co máte slánku? To je fuk.
Mám odvézt ty větráky?
Ne, ty potřebujeme.
Jasně.
Co ty skládací židle?
Pár si jich vezměte.
Jocko to našel přilepený k boku televize.
Jestli tu zůstaneš,
můžeš spát v pokoji Sensii.
Nebude jí to vadit a já budu spát tady na té pohovce.
Víte, proč vás objednali k doktorovi?
Ty spi v pokoji Sensii, jestli tu zůstaneš.
Proč musíte k doktorovi?
Nevím. Nejsem nemocný.
Objednal vás tam Reggie?
Hele, počkej na mě venku.
Kde jsou všechny mý věci?
Vám se to nelíbí?
Tak jo. Vyprovodím Jocka a Billyho.
Vrátíš se sem?
- Jen zajdu dolů. - Jo, ale vrátíš se pak?
Jo.
Vrátím.
- Hej. - Copak? Potřebuješ svézt?
- Ne. - Jasně.
Neřekl ti Reggie, že ho chce vzít k doktorovi?
O tom nevím.
Zůstaneš tu s ním?
Nemám na výběr. Neteřinka mě vykopla.
- Nemám kam jít. - Proč tě vyhodila?
Kruci. Musela si vybrat mezi mnou a Hillym.
Ta ženská.
- Můžu se tě zeptat? - Na co?
Proč neříkáš panu Greyovi „taťko Greyi“ nebo „strejdo“?
Protože není ani jedno.
Jde o respekt, zlato.
Na co? Stejně si to nezapamatuje.
Jo. I tak je ale člověk. Navíc postarší.
- Dobrý, Jocko? - Ano.
Nemyslel jsem, že se vrátíš.
Ale vrátila. A víte co?
- Co? - Půjdeme nakoupit bomby.
ŽELEZÁŘSTVÍ
Myslíte dýmovnice?
Neříká se jim bomby?
Všichni jim říkají bomby proti hmyzu.
Jsou to spreje s jedem.
Ano, ty chci.
Pár jich ještě máme.
Dáte mi tak čtyři?
Kde bydlíte?
Tak máte je?
Mám rád tu vůni tady.
Jako železný hřebíky a motorový olej.
Hele! Koukej, co mají.
Prý to do jedné minuty zastaví křeče v nohách.
Pane, nelíbí se mi, jak se na ni díváte.
Vyvalený oči a rozšířený nozdry jako nadrženej pes, co cítí hárající fenu.
Takhle se na mladou dívku koukat nemáte.
Zaplať tomu šmejdovi.
Kolik za to chcete?
Hej! Pozor, kam jdete, staříku.
Kam to sakra jdeš?
- Ne! - Nech ho bejt, krávo!
Dej mi sakra mý prachy! Kde jsou?
Jdi do hajzlu.
- Ne! - Nechte toho!
Ach bože! Dost!
- Dost! Ne! - A sakra!
Pusť ji!
Kde jsou sakra mý prachy? Potřebuju je, do hajzlu.
Kde sakra jsou?
Kde jsou moje prachy? To není hra.
- Kde sakra jsou? - Nevím.
Ne!
Krávo!
V pohodě. Jdeme.
- Jdeme. Vstaňte. - Dobře.
Dlužíte té tlusťošce?
Jednou sem přišla,
praštila mě a ukradla mi drobný.
Proto dal Reggie na dveře další zámek
a řekl mi, ať sem nikoho nepouštím.
Mohla jsem ji podříznout.
Bože, to ne. To nechceme.
Jste v pořádku?
Já nevím.
Klid, strejdo. Dneska se do ní nepustím.
- Ne? - Ne.
Dneska mám políčeno tak na 100 000 těchhle hnusáků.
SILNÁ DÝMOVNICE S KONTROLOU ZÁPACHU
Ten jed nesmí na chodbu.
Mimochodem, díky.
Za co?
Za to, co jste řekl tomu muži v železářství.
A co jsem řekl?
Kde budu žít, když vyhodíš dům do vzduchu?
Nevyhodím. Jen ho vykouřím jedem.
A to je dobře?
Záleží, jestli jste uvnitř.
A my jsme kde?
Venku, strejdo.
MOTEL CHESHIRE
Tady teď žijeme?
Ne, jen tu přespíme. Zítra se vrátíme domů.
Smrdím jako hubič škůdců.
Ještě mám svoje zuby.
Fakt?
A hele.
- Ty jsi ale nenasyta. - No tak, Coydogu. Není to tak zlý.
Kde je to, co jsem ukradl?
Je to…
Nemůžu si vzpomenout.
Musíš si vzpomenout.
Člověk je jen to, co si pamatuje.
Dobře.
Tak jo.
Najdu to. Slibuju.
Udělám to, jen mě nech odejít. Už musím jít.
Pusť mě tam! Slibuju.
Na co čekáš?
- Holka, to nedělej! - Co?
Jako ona… Ty šaty a hřeben. Ne.
Dobře! Tak já si je sundám!
- Ne! - Stejně je nechci!
Jděte! Pryč!
Já jsem je neukradla!
- Nech mě! - Co to sakra děláte?
Řekl, že mi pomůže.
A já jsem ho kopl.
Nemůžete jen tak utéct, jasný?
Utekl jsem.
Přinesl jsem je já?
Ne.
No, nemají tu být.
Vlastně jsem si je neměl nechávat.
Jsou vaší ženy.
Ale umřela.
Možná si je můžeš vzít a používat je.
Jděte spát. Už je pozdě.
Můžeme si pustit telku?
…části USA zasáhnou
rostoucí extrémní srážky a záplavy.
Oteplování v Arktidě také dosahuje rekordních hodnot,
teploty prudce rostou v celé oblasti.
Úbytek ledu v důsledku tání ovlivňuje divokou zvěř,
jejíž přežití je závislé na stanovišti.
Také působí na polární tryskové proudění, které přímo…
- Už půjdeme domů? Přijde Reggie? - Ne, budeme spolu jen my dva.
Ale Reggie chtěl, abyste šel k doktorovi, takže tam zajedeme.
Je to ten doktor, jak tam byla ta žena, co jí rostla z krku hlava?
- Čau. - Nazdar.
Můžeme?
Opatrně.
- Jak se máte, pane Greyi? - Dobře.
Fajn.
- Jak je? - Dám to tam.
- Billy. - Billy.
- Jo. - Ale…
Hip hop hurá, hou,
hej, hou,
hej, hou.
Představa rána byla hezká, ale ne tak celý den.
Já se houpu, ty zíváš a nedíváš se mým směrem.
Všemožně tě lížu, kotě.
Tvůj děsnej rap je cizí, dostaneš zelenou kartu…
Bavíte se?
Jo!
Jezdíval jsem takhle s chladírenským náklaďákem.
Jasně, pan Grey v náklaďáku, chápeš?
- Bože! - Cože?
Co je to za doktora, pane Greyi?
Takový, co snad má Dr Peppera.
Mám tam jít s váma?
Ne, už máš zpoždění. Já to zvládnu.
- Tak jo. - Pozor na schody.
- Tašky vám přivezu později. - Dobře.
Kdyby něco, zavolej, jo? Nashle, pane Greyi.
Vítejte. Pojďte za mnou.
- To je krásný. - Viděl jste někdy něco takovýho?
Jo.
- Tak pojďte. - Koukej.
Pan doktor hned přijde.
- Dáte si něco k pití? - Dr Peppera prosím.
Dobrý den, pane Greyi. Jsem doktor Rubin.
Rád vás poznávám.
Prosím, posaďte se.
Reginald Lloyd?
Ne. Reggie ne. Robyn Barnetová.
Reggie náhle zemřel.
To mě mrzí.
Pan Lloyd o pana Greye pečoval?
Tak nějak.
- A vy? - Jen vypomáhám.
Dobře. Pane Greyi, jsem rád, že vás konečně poznávám osobně.
Jo. Daří se mi dobře, díky.
No, to ano. Proto mi vás doporučili, že jste tak zdravý.
To teda jo.
Ale řekli mi, že hodně zapomínáte.
- To důležitý si pamatuju. - Například?
Vím, co je správný a co je špatný.
To je velmi důležité.
Ale víte, co jste měl ráno k snídani?
Nebo co máte dneska ještě na práci?
Víte, jak se dostat domů, pane Greyi?
Jednu věc si musíš zapamatovat.
Někdy zapomenout chci.
To chápu.
Slečno Barnetová,
povím vám trochu o tom, co dělám.
Pracuji se skupinou odborníků, kteří se snaží vyléčit
některé aspekty Alzheimerovy choroby a dalších forem demence, senility.
Ve výzkumu jsme se dostali už daleko.
Můžeme v podstatě, i když jen dočasně,
eliminovat skoro všechny formy demence.
- Kdy půjdeme domů? - Počkejte!
Pan doktor ještě mluví.
Po dvou dávkách léku, který jsme vyvinuli,
si pan Grey do týdne
vzpomene na všechno, co kdy věděl.
Bude znát detaily,
na které by si běžný člověk jako vy a já nemohl vzpomenout.
Řekl jste to Reggiemu?
Bohužel ne.
Tento rozhovor měl proběhnout na dnešní konzultaci,
kdy jsme měli probrat také komplikovanější aspekty
- tohoto rozhodnutí, konkrétně nevýhody. - Jaké jsou nevýhody?
To bych měl s panem Grayem probrat v soukromí.
V soukromí? Jak asi?
Díky, Olgo.
Na začátku výzkumu jsme vyvinuli další lék.
Pacient nebude mít úplnou luciditu, ale bude chápat.
Nemůžete to říct jednoduše?
Ve zkratce, ten lék pomůže panu Greyovi myslet jasně
a dělat rozhodnutí.
Co kdybychom se rozhodli do týdne?
Slečno Barnetová, pokud mohu.
Vím, že je to těžké, ale podle zpráv od jeho lékaře
je na hranici toho, co tato léčba dokáže zvrátit.
Příští týden nebo možná už zítra
to zajde moc daleko.
Tak co byste mu dali? Jako tabletku nebo tak něco?
Ne, je to injekce,
Jejíž působení trvá asi 12 až 24 hodin.
Nemá vedlejší účinky.
Ale funguje jen jednou.
Jakmile působení skončí, další injekce už s ním nic neudělá.
Tento muž tvrdí, že by vám mohl pomoct si vzpomenout.
Dokonce i kde je schovaný Coydogův poklad?
Chce vám dát injekci,
aby vám to všechno začalo dávat smysl.
Chcete to udělat?
Já nevím.
Chtěl bych to vědět.
Ne?
Jo. Chtěl, pane Greyi.
Strejdo, dobrý?
Olgo.
Agentura EPA musí určit,
zda by v čisté vodě měly být látky PFAS označeny jako znečišťující toxiny.
Pokud budou PFAS označeny jako toxické, musí EPA stanovit normy na vypouštění,
protože PFAS produkuje průmysl…
Tady je ale prachu.
Všude jsou mrtví švábi.
- Vypnul jste televizi. - Jo. O to jsem se snažil.
Nebojíte se, že přijdete o kanál?
Jak? Je přece v televizi.
Víte, kdo jsem?
Jsi moje… Ne.
Jsi dcera Neteřinčiny kamarádky, kterou sem poslali pomoct mi s úklidem.
- Míval jsem tu hodně věcí, co? - S Billy Feresem jsme to tu vyklidili.
- Billy? - Jo.
Kamarád Reggieho.
Jo. Jasně.
Reggie umřel.
Někdo ho zabil.
Pamatujete si to.
Vědí, kdo to udělal?
Nikdo to s jistotou neví.
Policajtům je to jedno.
Kde ho zabili?
V uličce u Delmar Circle.
Máš auto?
Ne, ale můžu ho zavolat.
Tak prosím.
Chci se jet podívat, kde Reggieho zabili.
Ale ta injekce bude fungovat jen půl dne
a pak zase zapomenete. Už uběhly asi čtyři hodiny.
Tak si pospěš.
- Tady? - Ano.
Jsi v pořádku?
Ano. Jen, jste jiný.
Opravdu? Cítím se stejně.
Proč chodíte tak rychle?
Promiňte.
Co je?
Před nedávnem se tu střílelo.
Zastřelili muže.
Nevíte náhodou něco?
Jak se jmenujete?
Jmenuju se Ptolemy.
Zastřelili tu mého synovce Reggieho.
Mého prasynovce.
Strejdo.
To je teda síla, co tu pijete.
Zeldo.
Jo, Hogie?
Vidělas, jak toho muže zastřelili?
Možná.
Tohle je jeho strýc.
Je v pohodě.
Tam u druhé kaluže.
Byl to muž tmavší barvy pleti s vlasy na ježka.
Už jste některého z nich dřív viděla?
Ne. Ani jednoho.
Vypadalo to jako setkání nebo tak něco.
Slyšela jste něco?
Neříkali třeba jména?
Slyšela jsem střelbu a utekla.
Ten útočník měl jizvu.
Nad levým okem, asi.
Děkuju vám. Sbohem.
Viděl jste dost?
Musíme se tam vrátit.
Už jsem říkala, že nás doktor Rubin čeká.
Poslouchejte. Musíte si s ním promluvit.
Poví vám, co o té léčbě potřebujete vědět, abyste se mohl rozhodnout, co uděláte.
- Vím, co mi řekne. - Jak to?
Už jsi mi to řekla.
- Ale to je šílený. - Co je na tom šílenýho?
Protože já nevím, o čem mluvím.
Klela jsi takhle moc…
Doktor říkal, že další injekce bude mít nevýhody.
- To nehraje roli. - Jak to?
No, pro Reggieho. Pro tebe.
Pro mě?
Pamatuju si, jak mi to vyrobil.
NETEŘINKA
Zvětšil to, aby tam mohl velkými písmeny napsat jména,
abych si vzpomněl.
Udělal to na počítači u sebe doma.
Pro mě.
Pořád pro mě něco dělal.
Jak můžu lidem dovolit, aby zapomněli jeho jméno?
Co bych to byl za člověka…
…kdybych neviděl tu nespravedlnost v jeho smrti?
Ať je tam kdokoli, nejsem doma.
Bydlí tu Ptolemy Grey?
Jo, ale spí.
Omlouvám se, že jdu tak pozdě, byla jsem v práci.
Přijďte zase za pár dnů, ale trošku dřív.
Dobře. Zase přijdu.
Řeknete mu prosím, že tu byla W-R-I-N-G-O-V-Á?
Vzpomene si.
Řeknu.
Je to hodný mužský.
Strejdo?
Jste v pořádku?
Měl jsem fotoalbum.
- Jo? - Zvětšený.
Udělal ho pro mě synovec.
A teď ho nemůžu najít.
Strejdo. Podívejte se na mě.
Víte, kde jste?
Ale ne.
- Kde je? - Pan doktor nepřišel? Tudy.
Rychle. Honem.
Zhoršil se
- a já nevěděla, co dělat. - Nebojte. Mám ji.
- Žádný pravidla ani zákony. - Injekci.
Proč? Nebylo to ani 12 hodin.
- Žádný pravidla ani zákony. Co… - Je horší než dřív.
Co to děláte? Kdo to je?
Bude to bolet?
Kde je doktor? Proč nepřijel?
Máme přestat?
- Kde je Reggie? - Asi bychom neměly.
- Pálí to! - Jen zpočátku.
Ptáčku. Jarní ptáčku?
Pálí to!
Držte ho.
- Umře? - Dříve ano, teď už jen výjimečně.
- Jak „jen výjimečně“? - Váš strýc je moc statečný.
Je ochotný riskovat, aby se zlepšil.
- Je to jeho přání. - Coydogu?
Coydogu, neumírej!
Zůstaň u mě.
- Máma je v ohni. Uhoří! - Dobrý.
- Ne. Sensie. - Dobrý. Jsem tady.
Sensie! Lehni si ke mně.
- Jsem tu. - Bože. Ne!
- Zůstaň, chlapče. Víš, co musíš udělat. - Coydogu!
Umřu!
Sám to nezvládnu!
Když umřeš, všechno bude ztracený. Chápeš?
Pro černochy jako my žádný pravidla ani zákony nejsou.
Jen dobro a zlo.
Podle bělochů je zločin, i když jen dýcháme.
Chápeš?
Ano.
Tak jo.
Proč se tohle děje, Ptáčku?
Co jste mi to udělaly?
AUTOR KNIŽNÍ PŘEDLOHY
Překlad titulků: Veronika Ageiwa