Ne, ne. Samo idi.
Zvala sam da proverim jesi li doveo Vajata kući.
Odlično. Ja ću se sad posvetiti zabavi.
Reci svima da ih pozdravljam.
Mnogo te volim. Pričaćemo kasnije. Ćao.
Zdravo, malena.
Ćao, lepotice.
Šta se dešavalo dok sam kupovala otmene salvete?
Sve mi ispričaj.
Ispričaj mi kasnije.
SAMANTA
Zdravo, Londone. Šta ima?
Moj let odložen je tri sata, Keri. Neću stići na vreme.
Na vreme za šta?
Poslednju večeru?
Miranda i Šarlot sve su mi ispričale.
Htela sam da te iznenadim.
Zaboga. Uspela si. Veoma sam iznenađena.
Magla se konačno podigla, ali nema posade.
Kiptim od besa.
Neka, ne brini. Videćemo se sutra.
Draga, upravo odlazim s aerodroma.
Svakako sam htela da se vratim ujutru.
Čekaj malo. Letela bi čak do Njujorka samo za jedno veče?
Ipak je to tvoj stan. Moram da mu odam poštovanje.
Uključi zvučnik.
Dobro.
Uključi zvučnik i podigni telefon.
U redu, uključen je.
Hvala na svemu, veličanstveni stanu.
Samanta, imaš britanski akcenat?
Ko je Samanta?
Ovde Anabel Bronstin. Ja sam iz Indije.
Pa-pa, ćaos.
Lepo se provedi večeras.
Ćao.
Ne, ne! Ne idi napolje, ne u hodnik.
Ne. Ne na stepenice.
O, ne.
Ne, ne.
Ne mogu podneti novu dramu.
Ustaj, spavalice!
Entoni je ovde!
Šta? Šta se…
Šta hoće?
Rekao je da ti je poslao poruku da stiže.
Je li? Gde mi je telefon?
U nekom bokalu margarite.
A, da.
Šta hoće?
Hoće da pričate o njegovom gubitku zadnje nevinosti.
Molim? -Da budem precizniji,
to je onaj „hoće-neće" scenario. -Pa…
Nije pričao o tome pred decom?
Ne, ne. Samo preda mnom.
Blago meni. Ne, deca nisu tu.
Spremio sam ih bez tvoje pomoći.
Ne mogu sve da radim, Šarlot!
Ne mogu da pričam glasno i zato samo slušaj.
Ne radiš sve.
Znam da zato što si par puta spremio doručak i završio neke poslove
misliš da radiš sve, ali zapravo
radiš najosnovnije stvari koje se od mene i bilo koje druge žene traže…
Ne. Očekuje da radimo po kući
godinama unazad.
A sada ja od tebe tražim… Ne, ne.
Očekujem da mi pomogneš s jednim delom,
ne sa svim,
zato što volim svoj posao.
Dobra sam u tome.
Želim da nastavim s poslom,
bez opijanja do besvesti.
Da, dobra odluka.
Ali treba mi tvoja pomoć i podrška,
ne samo reči pomoći i podrške.
Možeš me odmah podržati
tako što ćeš reći Entoniju da sam zauzeta.
Nisam ni čuo za izraz „zadnja nevinost."
Obriši radnu površinu da vidimo da li je nešto drugačije.
Razumeš li, Viktore? -Ne. Engleski, Stive.
U redu. Hajde da obrišemo odvode ulja.
Lakše je, zar ne? -Da.
Hej, imaš posetu.
Iznenađenje.
Moraćeš da promeniš ime.
Zapravo, neću. Radujem se da budem neko drugi jedno vreme.
Nadam se da je Pol bolje proveo prethodne godine od mene.
Tako je loše?
Miranda…
osećam se kao da nisam sišao sa one vožnje.
Čudi me da mi se glava nije rascopala kao lubenica na betonu.
To se desilo jednom maturantu.
Zato nismo išli na maturu. Osim toga, niko me nije pozvao.
Šta je bilo tim idiotima?
To i ja kažem.
Nisi morala da dolaziš. Dobro sam.
Da. -Sada je dobro.
Sve je u prošlosti.
Zato sam došla, Stive.
Ne želim da budem neko iz tvoje prošlosti.
Ne želim da mi Keri priča o tvom životu.
Ne želim da zaboraviš mene i nas.
Znam da to možda želiš, ali…
ako je ikako moguće,
želela bih da budem neko iz tvoje sadašnjosti
i možda budućnosti.
Ako me prihvataš.
Ali samo kao prijatelji, je li?
Nećeš preokrenuti scenario i ponovo postati hetero?
Jer ne smem ni prići toj vratolomnoj vožnji.
Ne. Ni ja.
Niti želim, pošto…
ne želim.
Pametno.
Bio si pametan kod mnogih stvari.
Onda kad smo kupili kuću i preselili se u Bruklin.
Sad ne bismo mogli da je priuštimo.
Bio si u pravu da smo dobri roditelji.
Da, nismo ga ubili.
Još uvek. -Da.
Jedino nisi bio u pravu za nas.
Ne.
Bio sam u pravu za nas veoma dugo.
Da.
Da?
Džine. Upravo sam dobila tvoju poruku. Došla bih kod tebe.
U redu je. Moram da odradim mojih 10 000 koraka.
Još samo 9000.
Da sednemo? -Da, naravno.
Neko je pozvan da bude član prestižnog Američkog pravnog instituta.
A to nisam ja.
Ja sam prestižan već 15 godina.
Džine, tek si prošle nedelje poslao moju nominaciju.
Rekao si da će potrajati dok upravni odbor ne odluči.
Obično je tako,
ali kad je u pitanju genijalna, uporna profesorka Naja Volas
sa Kolumbijskog univerziteta,
glasanje je bilo brzo i jednoglasno.
Čak i matori Lari.
Ko je matori Lari? -Moj smrtni neprijatelj.
Ne mogu da verujem. -Naja…
ti si dragulj.
To znaju svi ovde na Kolumbiji.
A sada i Američki pravni institut želi da te smesti u svoju krunu.
Čak i matori Lari.
Taj matori Lari počinje da mi se sviđa.
Ne sviđa ti se, veruj mi.
Ćao. Kako si provela dan?
Sjajno.
Jednoglasno sam izglasana za člana Američkog pravnog instituta.
Čestitam. To je neverovatno!
Jeste.
Znaš šta sam uradila kad sam čula te fantastične vesti?
Uzela sam telefon da javim Andreu Rašadu.
Onda sam se setila.
Zar to nije tužno?
Naja…
imaš sjajan život.
Ti si voljena, redovna profesorka
na jednom od najboljih pravnih fakulteta na svetu.
To je život koji si želela. -Jeste.
Ali nemam muškarca s kojim bih ga delila.
Evo.
Rekla sam.
Večeras mi se ne druži s ljudima.
Napisaću Keri da ne dolazim.
Razumem, ali mogu li reći dve reči?
Mišelin.
Kuvar.
Misliš da će me jelo koje spremi Mišelinov kuvar oraspoložiti?
Bolje nego da ostaneš kući.
Pored toga, imaš podršku za Če. -Svakako dobijamo.
Zaboga, sto je božanstven.
Hvala.
Malo sam preterala, ali ako neću sad, kada ću?
Dobrodošli. -Ćao!
Stigla sam!
Ćao! Stigla sam! -Ćao!
Zaboga. Keri.
Tako je otmeno! -Hvala.
Sećaš se kad smo tu sedele
i jele hladne rezance sa susamom iz kartonskih kutija?
Naravno da se sećam. Gde je Hari?
Zaglavio je na poslu, ali doći će.
Treba da vidim kako sve napreduje.
Svi imate pića? -Da.
Dobro.
Hej, Keri, znaš li odakle ova fleka na plafonu?
Nemam pojma, ali to je sada tvoja fleka.
Zdravo, lepotane. -Kako si?
Piješ! Izvini, treba da se pravim da ne znam?
Izgubili smo je.
Imala sam pobačaj.
Bože moj… -Ne ovde.
Izvinite što kasnim. U Eplovoj prodavnici je ludnica.
Eplova prodavnica? -Tvoj nov Ajfon 14 Pro Maks.
Izvlačiš tešku artiljeriju, je li?
Njoj trebaju sva moć i opcije koje može dobiti. Razbija na poslu.
Dobro veče, gospodo.
Gde ti bežiš? Otmeni šef nije došao?
Tu je. Veoma je otmen.
Pošto ja imam samo običan šporet gore,
Lizet mu je dala na korišćenje njenu otmenu gej kuhinju.
Lepo od nje.
Nije imala izbor zbog cene po kojoj je dobila moj stan.
Vidimo se uskoro. -Vidimo se.
Moram da vidim kako je maca. -Za tobom.
Osim ako ćeš se osećati kao žena. U tom slučaju, za mnom.
Ne odmeravaj mi zadnjicu. Večeras nije na meniju.
Ćao. Drago mi je da te vidim. -Zdravo. Hvala.
Ćao. Ja sam Lizet. Kerina komšinica odozdo.
Ćao. Ja sam Če.
Znam. Volela sam tvoj podkast.
Mogu li se radovati nekoj novoj komediji?
Ne trenutno.
Da ti kažem istinu, a uopšte te ne poznajem
i verovatno te neću ponovo videti, pa što da ne?
Važi. Samo napred.
U tranziciji sam.
Emotivnoj.
Stari ja su sjebani, a novi još nisu stigli.
Ti si u fazi čaure.
Kao ja kad sam iz El Eja došla u Njujork.
To može biti veoma teško.
Onda sam se jednog dana probudila i napravila ovaj leptir-prsten.
Da te podseća na tvoju metamorfozu.
Takođe mnogo volim leptire. Veoma sam doslovna, tako da…
Vidi ko je tu!
Šta ima, druže?
Nismo se videli od tvoje sabotaže našeg podkasta zbog glupog TV pilota
koji je slavno propao.
Barem je postojao pilot, Džeki.
Tebi niko ne bi dao glupu TV seriju u kojoj bi propao.
Ćao. Ja sam Smouk. -Lizet.
Ovako komičari izražavaju ljubav.
Hajde, daj mi ono što mi treba. -Antidepresiv?
Ćao! -Keri Bredšo. Zagrljaj!
Bitlsi su ponovo na okupu!
Dobro.
Čuvam tvoja leđa i ti čuvaš moja.
Ne znam ove ljude i ne ćaska mi se.
Dobro veče.
Ćao. -Upoznali smo se?
Da. -Veoma si mi poznata.
Nakratko smo se upoznali u Baru T u Bruklinu. Bilo je davno.
Bar T je moj.
Izvini. Nisam hteo da te isključim. Ja sam Tusen Feldman.
Ti si Mišelinov kuvar! -Da.
Bar T. T je Tusen.
Da. -Dobro.
A ti si „bedem." Koristila si torbu kao bedem.
Imala sam ogromnu torbu i to si rekao.
To mi je rekao.
Udata si.
Sada nisam.
Dobro. -Možeš se popeti gore.
Šta je s mojim leđima? -Leđa su ti dobro.
VIdimo se gore. -Dobro, hvala.
Ja sam profesorka Naja Volas. -Profesorka Volas.
Možeš me zvati Naja. -Naja, drago mi je da se opet vidimo.
I meni, šefe.
Nazdravlje. -Da, nazdravlje.
Neće te otpustiti zbog toga? -U redu je. Ne brini.
Ćao. Ne smemo upropastiti Kerino veče.
Nikad više neću izvoditi te šale ili pričati o tebi na bini.
Izvini zbog nanetog bola.
Bila sam iznenađena. Mislila sam da smo dobro završili.
Da, ja takođe.
A onda mi nisi odgovorila na dva poziva
i ignorisala si moje poruke.
Ali to nije bio razlog za šale. Bile su mi smešne.
Loša sam u okončavanju veza. Izvini. A te šale nisu bile smešne.
Složno se ne slažemo.
Ali, Če? Mi?
Šta je to bilo?
Miranda, bili smo kao udes voza.
Dobro, ali dobar udes.
Onaj gde niko ne pogine i gde izađeš u komadu
negde gde je trebalo da odeš.
Ali tamo možeš doći samo tim vozom. To želim da verujem.
Dobro. Bili smo dobar udes voza.
Prestani.
Hvala. -Nema na čemu.
Je li sve u redu? -Jeste.
Srećna Poslednja večera!
Lepo je videti te opet.
Takođe. Hvala što ste došli.
Da, znam to mesto.
Obožavam Rim. Zar ti ne nedostaje?
Uskoro ću se vratiti.
Stvarno? Kada?
Sledećeg meseca, mislim.
Ali vratićeš se ovamo? -Nisam siguran.
Izdavaštvo u Njujorku je…
Kako se kaže? Koja je reč?
Kad ne možeš ići dalje,
probiti se.
Zaustavlja te. Zid.
Neprobojno.
Neprobojno, da.
Meni je Njujork takav.
Bravo, Hari. Sigurno razbijaš u igri rečima.
Ne, razaram. Dodatna tri poena.
Mnogo mi se sviđa ova slika.
Hvala. Nisam odlučila da li se ta žena ludo provodi
ili učestvuje u mučnom plesnom maratonu.
Izvinite. Moram da se javim.
Naravno.
Dođi ovamo.
Možeš mi pomoći?
Ne, izvini, ali neću više trošiti energiju na ovo.
Rekla sam „volim te" i on odjednom opet stalno telefonira?
Stvarno? Stalno telefonira? Zato što je malopre bio zarobljen
slušajući me kako tupim o slici iz starinarnice.
Nisam smela prva reći „volim te."
Nisam tako pogrešila od kad sam bila honorarac kod advokata 1990-ih,
a to sam rekla prelepom mlađem partneru s kojim sam izlazila.
Sutradan su me otpustili tvrdeći da je to zato što sam honorarac.
Ali bila si honorarac.
Zgodno za njega.
Tako počinje. Ravi se povlači.
Ne može da skloni pogled s tebe.
Ne… -Ti… Ne, ne.
Ti si ta koja se povlači.
Mislim da je to zato što se plašiš.
Ovo može biti stvarno.
Može biti ono što si čekala
i možda si prestravljena.
Sad…
duboko udahni.
Udahni.
Nisi honorarac.
Dobrodošli nazad.
Izvini, zvali su iz studija.
Ništa tu ne mogu. -U redu je.
Hoćeš još jedno piće, draga? -Da.
Donesi joj veliku čašu nečeg jakog.
Ne dam ti da me kresneš i zato ideš iz zemlje?
Ne radi se samo o tvojoj zadnjici.
Uvek imaš neki izgovor da me ne pustiš unutra.
Premlad, prestar, pesnik, sfinkter.
Zar ovaj ormar nije neverovatan?
Ostavila mi je grudnjake!
Slušaj, Toni, ovo… -Dosta sa tim Toni.
Ne radi se o tvom zidu zadnjice. Radi se o tvojim drugim zidovima.
U pravu si. Ja sam kriv.
Imam probleme. Da.
Do sad sam samo jednom voleo i ja sam sve odlučivao.
Voliš me?
Zar ti to još nisam rekao?
Još jedan zid.
Kasno je, ali Cipelica želi da vas pozdravi.
Zove se Cipelica?
Da, ali ima dvostruko značenje.
Cipelica kad hoću da je izmarširam: "Cipelice, marš iz moje cipele!"
Vreme joj je za spavanje. Moram smestiti moju bebicu u krevet.
Reci laku noć, bebice.
Reci laku noć.
Laku noć.
Izvinjavam se.
Pardon.
Liz. Ja sam.
Jesi li dobro?
Da li sam željom odagnala bebu?
Ništa nisi odagnala.
Nemoj tako da razmišljaš.
Odmah izbaci tu misao iz te prelepe glave.
Osećam se tako…
krivom zbog svega što sam rekla.
Imaš osećanja. Oboje ih imamo.
I mene je to omelo, Liza, ali misli su samo misli.
Ne osećaj se krivom zbog njih.
Nije bilo suđeno.
Bog ima druge planove za nas.
Da. -Da.
Možete li svi da sednete za sto?
Večera je poslužena.
Hoćeš da idemo?
Ne.
Sto je tako lep.
Dobro.
Ovo se zove „Uživanje u maslinkama." -Dobro.
Počinjete sa zelenom,
onda nastavljate sa crnom.
Kad pojedete crnu maslinku, odmah potom
liznite kašičicu sa tanjira.
U njoj je esencija cveta mandarine.
Treba da liznem kašiku posle crne?
Upravo to želim da uradiš.
Eksplodiralo mi je u ustima. Nisam to očekivala.
Ovo je tako dobro. -Jeste.
Idemo dalje? -Hajdemo.
Važi.
Ovo je bilo neverovatno.
Opet zove studio. Moram se javiti.
Ali nisi liznuo tvoju kašičicu.
Kakva si nam još iznenađenja spremio večeras, šefe?
Moraćeš da sačekaš i saznaš.
Nađite sobu.
Ne, nipošto.
Ne. Da li sam bio jasan, druže?
Reci to egipatskom načelniku za film i odmah mi se javi.
Ravi, ono je glavno jelo. Ovde si od predjela.
Egipat je promenio datum kad mi je dozvoljeno snimanje ispred Sfinge.
Moj producent želi da zameni datume za Njujork i Kairo.
Zar ne možeš izgraditi Sfingu od pene
na stadionu Jenkija ili negde slično?
Zar vi to ne radite?
Sranje! Ako želim Sfingu, moram odmah otići iz Njujorka.
Znaš ko nije Sfinga?
Ti, jer ova situacija je veoma jasna.
Rekla sam „volim te" i ti si…
Stvarno misliš da sam izmislio lažnu egipatsku krizu
zato što imam strah od obaveze?
Ko je to pomenuo? Nisam rekla strah od obaveze.
Ali jeste zgodno.
Rekla sam „volim te" i ti odlaziš.
Uzvratio sam ti sa „volim te."
Da, između privatnih poruka i TikTokova
gomile glumica i pozera.
Nisam Tiknuo niti Toknuo otkad smo se upoznali.
Znaš na šta mislim, zar ne?
Ma daj, Sima, nisam ti dao nikakav povod
da ne veruješ meni ili mojim rečima.
Svo to preispitivanje, sumnja i nesigurnost
nisu samo uvreda za mene i moja osećanja,
već i za ono što imamo i možemo postati.
Ne znam u kom ludačkom filmu ti glumiš,
ali to sigurno nije u mom.
Zovu iz Egipta. Vidiš? Sve je stvarno.
Halo. Ravi Gordi.
Halo, načelniče. Da.
Dobro.
Dakle…
u čast mog opraštanja od ovog stana
koji mi je značio sve na svetu,
volela bih da svi redom
kažu od čega žele da se oproste.
Samo jednu reč.
Inače bismo ostati ovde celu noć.
Tako je. Dakle, jednu reč.
Bez ponavljanja.
Ako neko kaže vašu reč, morate smisliti nešto drugo.
To su pravila.
Če, želiš li da se oprostiš od nečega?
Pravila.
Dobro, idemo redom. Smouk?
Nadmetanja.
U redu, moj red.
Od čega želim da se oprostim? Jedna reč.
Znam. Smouk.
Mrzim te. -Ne, ne. Sad stvarno.
Nervoze. Oprostio bih se od moje nervoze.
Kontrola.
Rim.
Društvene-mreže.
Sa crticom.
Dobro je.
Nepoverenja.
Jučerašnjice. -Takođe jučerašnjice.
Isto mislimo.
Nova reč.
Kajanje. Ne. Ne, ne.
Krivica.
Jao, ne!
To sam htela ja. -Izvini.
Dobro, nova reč.
Ne znam. Izvini, Keri.
U redu je.
Ja se opraštam od krivice.
Mogu li…
Mogu li ja kasnije? -Naravno.
Hvala.
Strah.
Izvinite. Bilo je suviše stvarno? Čini mi se kao da…
Ne, mislim da smo se svi plašili to da kažemo.
Prisvajanja.
Ograničenja.
Očekivanja.
Da se razumemo, ne pričam o snovima
ili želji da se nešto desi.
To je važno. Pričam o…
pretpostavljanju da će se stvari odvijati kako mi mislimo da treba,
iz bilo kog razloga,
zato što nikad ne znamo šta sutra nosi
i to može biti mnogo bolje
od bilo čega što smo očekivali.
Keri, to je bilo mnogo više od jedne reči.
Nazdravlje. -Nazdravlje.
Za sve vas. -Za vas.
Nazdravlje. -Nazdravlje.
Nisi mi rekla da ste vas dvoje…
Ljudi, ovo je bila moja šefica.
Nešto je iskrslo u slučaju na kom radim,
a ona ne može ostaviti bebu
i zamolila me je da večeras uradim intervju uživo. Na BBC-u.
Zaboga! -Znam!
Hvala, Keri. Zabava je bila fenomenalna!
Hvala! -Srećno!
Svi ćemo gledati!
Mogu li te odbaciti do kuće? -Hvala.
Rekao si da živiš u Harlemu. Ja živim u Bruklinu.
Do Harlema najviše volim kroz Bruklin.
Izvinite.
Šta se dešava? Gde tako juriš?
Biću na BBC-u!
Taksi! Taksi!
Hvala.
Hvala što ste stali.
Idem u BBC studio. Oni su u 52. ulici.
Znaš koliko je mali broj režisera koji su dobili dozvolu
da snimaju ispred Sfinge?
Samo 12.
Ne pomažeš sebi.
Imam rešenje.
Pođi sa mnom u Kairo. Snimamo samo pet meseci.
Pet meseci u pesku? Nosim štikle i imam posao u Njujorku.
Ali ti radiš za sebe, zar ne?
Neću se odreći karijere
i ove osobe koja sam postala posle mnogo truda zbog nekog muškarca.
Tačka.
Razumem.
Dakle?
Ravi…
Ovo je stvarno i za mene. Nikad se ovako nisam osećala.
A toliko godina sam čeznula za tim.
Ti sada odlaziš…
i ja sam prestravljena.
Sima, nemaš se čega plašiti.
Vratiću se.
Zato što sam zaljubljen u tebe.
I zato što si me naterala da potpišem onaj neoboriv ugovor za stan.
Dođi ovamo.
Vi ste tamo. -Hvala. Ćao.
Džoj. -Strah.
Bićeš sjajna.
BBC je spreman. Jesi li ti spremna?
Spremna sam. Nadam se.
Naravno da jesi.
Završićemo za pet minuta i onda idemo na piće.
Ja ne pijem.
Mislim da sad hoćeš.
Dobro.
Idemo.
Za pet, četiri, tri, dva…
Da. Human Rights Watch prati situaciju
pritvorenih migranata nekoliko meseci.
Ali u poslednjih 48 sati,
počinje da nas zabrinjava
povećano kretanje vozila u zoni pritvora.
Ovo je prošlo dobro.
Moja najbolja zabava do sada.
A sad da uživam u blagodetima kućnog ljubimca.
Razgovor bez odgovaranja.
Ćao.
Samo trenutak. Odmah se vraćam.
Ćao. Mislila sam da si u Norfolku. Otkud ti ovde?
Zvonio sam.
Sigurno se zvono konačno pokvarilo. Bilo je prometno.
Nemoj reći Lizet.
Ona me je pustila unutra.
Vidi ti nju.
U stanu si.
Rekao si da ovde nikad nećeš kročiti.
Hoćeš neko piće? Imam sve.
Može neko pivo.
Sve osim piva.
Crveno vino? -Ne, samo…
Ti uzmi piće.
Zašto? Treba li mi?
Gde ti je prtljag?
Nemam ga. Dođi, sedi.
Nemam ga pošto se odmah vraćam.
Dobro.
Potreban sam mu.
Naravno.
Da, naravno. Ostani…
Ostani dole sa Vajatom koliko god treba.
Nemoj ni pomišljati na vraćanje ovamo dok se ne bude činilo dobro.
Mislim da se ne mogu vratiti.
Kako to misliš?
Imao je psilocibin u sistemu.
Gljive, pivo i udes sa 14 godina.
Gde se uopšte nabavljaju magične gljive?
Treba mu jak nadzor.
Da, ali…
hoćeš da kažeš…
da se nećeš vraćati ovde
svake druge nedelje, kao do sada?
Ja… -Čekaj, čekaj.
Čak ni kad je kod Keti?
Keti… sve se to desilo dok je bio kod Keti.
Stopirao je do farme jer je želeo da se vrati kući.
Zato što je farma njegov dom. Ja sam dom.
Ne samo za Vajata.
Moja druga dva sina imaju samo 17 i 20 godina.
Tokom celog njihovog života, ja sam im bio konstanta.
Keti putuje tamo-amo od Kine do Engleske
zbog farbrike tekstila ili njenog momka.
Ja sam uvek bio tu, ja sam…
Moram biti tamo.
Dobro. Pa…
Mogla bih…
Mogla bih dolaziti kod tebe.
Kad nađeš priliku da se malo skloniš.
Ne, ne. Mislio bih samo na tebe.
Zaboga.
Zar nećeš ni misliti na mene?
Naravno da hoću.
Samo sam o tebi i mislio sve ove godine.
Ne mogu verovati da smo opet u ovoj situaciji.
Hej. Ne.
Nismo… Hej.
Nismo se tu vratili.
Keri, slušaj.
Slušaj me.
Jedino…
Jedino
što volim više od tebe su moji sinovi.
Obavezao sam im se.
Ali neću te ponovo izgubiti.
Razumeš? Neću.
Samo mi daj malo vremena.
Koliko vremena?
Dok Vajat ne postane punoletan.
Ali to je šest godina.
Pet, sledeće nedelje mu je rođendan.
Samo pet godina.
Sećaš se kad sam na Dan zaljubljenih rekao da je 10 godina proletelo ovako…?
Pet godina će proći ovako…
Nisi pucnuo. -Jesam.
Desilo se tako brzo da nisi ni primetila.
To je pet godina.
Zar se nisam oprostila?
Od čega?
Očekivanja.
Dođi.
Povežite se sa Wi-Fi mrežom. -Urađeno.
Onda podesite identifikaciju lica ili dodir.
Da pozovemo Rok? -Ne, ne.
Možemo ovo rešiti sami. -Dobro.
Ne znam zašto telefon neće da se aktivira.
Možda treba da podesimo…
Možemo li ovo završiti ujutru, molim te? -Ne, dragi. Hajde da završimo sada.
Ne, ne. Daj meni. Uradiću to sama.
Ne. -Miranda, nikad mi nije bilo bolje…
Da, naravno.
Dakle… -Dakle…
Imaš nešto za jelo?
Jelo? Sad smo jeli.
Ja nisam.
Da. Naravno.
Imaš? -Uđi.
Možda je ljut na mene. Možda nije…
Zato sam rekla: „Hej, Tome…"
Hej.
Šta god da se desi…
Ovo…
i ovo…
nije bila greška.
Ništa se neće desiti.
Ćao, Sima. -Da li je još tu?
Ne, otišao je. -Kao i Ravi.
Čuj, nećemo samo sedeti u ovom vrućem gradu.
Imam nešto za nas na plaži.
Ne ide mi se u Hampton.
Hampton?
Keri, ko je rekao Hampton?
Šta sad? Ja ću čekati pet meseci, a ti pet godina?
Možda mi se skrati vreme zbog dobrog ponašanja.
Prema tvom predlogu, potrčale smo ka ljubavi.
Gde nas je to dovelo? -U Grčku.
Šta ako se nikad ne vrate?
Biće ih još.
Muškaraca? -Koktela.
Izvinite. Izvinite?
Da?
I tek tako…
naručila sam još dva Kosmopolitana.
Prevod: Ivana Jaković