Nei, nei, nei. Gå, gå.
Jeg ville bare høre om du fikk Wyatt hjem.
Bra. Jeg er i ferd med å gå over i selskapsmodus.
Hils til alle fra meg.
Ok. Jeg elsker deg svært høyt. Vi snakkes siden. Ha det.
Hei, lille venn!
Hei, søtnos.
Fortell hva som skjedde mens jeg var ute og kjøpte fancy servietter.
Fortell meg alt. Å, fortell meg det siden.
Hallo, London! Hva skjer, damen?
Flyet er tre timer forsinket, Carrie. Jeg kommer ikke fram i tide.
I tide til hva?
Det siste måltid?
Miranda og Charlotte fortalte meg alt. Jeg skulle overraske deg.
Du store min. Det gjorde du. Jeg er veldig overrasket.
Tåken lettet til slutt, men det var mannefall blant besetningen.
Jeg er faen meg rasende!
Nei, nei, slapp av. Vi bare møtes i morgen.
Jeg forlot nettopp Heathrow, kjære deg.
Jeg skulle fly tilbake med første fly i morgen tidlig.
Vent litt. Skulle du fly helt til New York for én natt?
Det er jo leiligheten din. Jeg må vise den siste ære.
Sett meg på høyttaler.
Ok.
Kom igjen. Sett meg på høyttaler og hold mobilen opp.
Greit, du er på høyttaler.
Takk for alt, din jævlig fabelaktige leilighet.
Har du britisk aksent, Samantha?
Hvem er Samantha?
Dette er Annabelle Bronstein fra "Injah".
Ta og cheerio!
Og ha en flott kveld.
Ta. Ha det.
Nei, nei! Ikke utenfor, ikke i gangen!
Å, nei. Ingen trapper.
Å, nei...
Nei, nei.
Jeg orker ikke mer drama.
Opp og hopp, syvsover!
Anthony er her!
Hva? Hva...? Hva vil han?
Han sa han tekstet deg at han var på vei.
Gjorde han? Hvor er mobilen min?
-I en mugge med margarita et sted. -Å, ja visst.
Hva vil han?
Han vil snakke om å miste rumpejomfrudommen.
-Hva? -For å være mer spesifikk...
-...er det et "skal-skal ikke"-scenario. -Vel...
-Han snakket vel ikke om det foran barna? -Nei da, bare foran meg...
...heldig som jeg er. Barna er ute.
Jeg fikk dem opp og ut uten din hjelp.
Jeg får ikke til alt, Charlotte!
Jeg kan ikke snakke høyt, så hør etter.
Du gjør ikke alt.
Siden du lagde noen frokoster og gikk noen ærender,-
-føles det som du gjør det, men faktum er-
-at du gjør et minimum av hva jeg og andre kvinner har blitt bedt...
Nei. Forventet å gjøre i huset...
...i år etter år etter år.
Og nå ber jeg... Nei, nei.
...forventer jeg at du hjelper meg med noe av det,-
-ikke alt, fordi jeg elsker jobben min.
Og jeg er flink i den. Jeg vil fortsette med det jeg gjør,-
-bortsett fra å drikke meg til blackout.
Ja, lurt tenkt.
Så jeg trenger din hjelp og støtte, ikke hjelpsomme, støttende ord.
Og du kan støtte meg akkurat nå-
-ved å gå ut dit og si til Anthony at jeg ikke er tilgjengelig.
Jeg har aldri hørt uttrykket "rumpejomfru" engang.
Løft benken for å se om alt er...
-Forstår du, Victor? -Nei. Engelsk, Steve.
Greit. La oss rense fettfellene nå.
-Lettere, ikke sant? -Ja.
Du har besøk.
Overraskelse.
Så, du må endre navnet?
Nei, faktisk ikke. Jeg ser fram til å være noen andre en stund.
Jeg håper Paul har hatt det bedre enn jeg de siste par årene.
Er det så ille, altså?
Miranda...
Det er som jeg aldri kom meg av Cyclone der borte.
Jeg er overrasket over at hodet mitt ikke er knust på fortauet som en melon.
Det skjedde en gang, med en unge på skoleball.
Derfor gikk ikke jeg på skoleball. Og fordi ingen spurte meg.
Hva feilte det de tullingene?
Ja, ikke sant?
Du trengte ikke å komme hit. Det går bra med meg.
-Ja. -Det er greit nå.
-Det er i fortiden. -Det er derfor jeg kom, Steve.
Jeg vil ikke bare være noen fra fortiden din.
Jeg vil ikke måtte høre om livet ditt fra Carrie.
Jeg vil ikke at du skal glemme meg eller oss.
Jeg skjønner at du kanskje vil det, men...
Hvis det går an på noe vis, vil jeg være til stede i nåtiden din,-
-og kanskje i framtiden. Hvis du vil ha meg.
Men bare som venner, ikke sant?
Du skal vel ikke snu på det og bli heterofil igjen?
For jeg vil ikke gå nær den berg- og dalbanen.
Nei. Ikke jeg heller.
Ikke at jeg vil, for...
Jeg gjør ikke det.
Smart.
Du var ofte smart.
Du var smart da vi kjøpte huset og flyttet til Brooklyn da vi gjorde det.
Vi ville aldri hatt råd til det nå.
Og du hadde rett i at vi er gode foreldre.
Ja, vi har ikke drept ham.
-Ennå. -Riktig.
-Det eneste du tok feil om, var oss. -Nei.
Jeg hadde rett om oss veldig lenge.
Ja.
Ja?
Jeg fikk nettopp meldingen din, Gene. Jeg ville ha kommet til kontoret ditt.
Det er greit. Jeg trengte å gå 10 000 steg.
Det er bare 9000 igjen.
-Skal vi sette oss? -Ja, selvsagt.
Noen har blitt valgt inn i det prestisjefylte American Law Institute.
Og det er ikke meg. Jeg har vært prestisjefylt i 15 år.
Du foreslo meg forrige uke, Gene.
Du sa det ville ta tid for styret å avgjøre saken.
Det pleier å gjøre det,-
-men når det er den geniale, robuste professor Nya Wallace-
-fra Columbia University, var avstemningen rask og enstemmig.
Selv gamle Larry.
-Hvem er gamle Larry? -Erkefienden min.
-Jeg kan ikke tro det. -Nya...
...du er en juvel. Alle her på Columbia vet det.
Og nå vil også American Law Institute ha deg i kronen sin.
Selv gamle Larry.
Jeg liker denne gamle Larry.
Tro meg, det vil ikke vare.
-Hei! Hvordan var dagen din? -Topp.
Jeg ble enstemmig valgt inn i American Law Institute.
-Gratulerer, det er fantastisk! -Ja, det er det.
Og vet du hva jeg gjorde etter å ha mottatt den fantastiske nyheten?
Jeg tok fram mobilen for å dele det med Andre Rashad.
Så husket jeg det. Hvor sørgelig er ikke det?
Nya...
Du har et flott liv.
Du er en elsket professor med fast stilling-
-på en av verdens beste jusskoler.
-Dette er livet du ønsket deg. -Ja.
Men ingen mann å dele det med.
Der! Jeg sa det.
Jeg har ikke lyst til å møte folk i kveld. Jeg tekster Carrie og beklager.
Jeg forstår, men kan jeg si to ord?
Michelin.
Kokk.
Skal et måltid fra en Michelin-kokk hjelpe på humøret mitt?
Det er bedre enn å være hjemme.
-Dessuten får du en medhjelper til Che. -Vinn-vinn.
Herregud, bordet er nydelig!
Takk! Ja.
Jeg slapp meg virkelig løs her, for det er jo nå eller aldri.
-Hallo, velkommen. -Hei! Jeg er her!
-Hei!
Herregud, Carrie!
-Det er så fancy! -Takk!
Husker du da vi satt her-
-og spiste kalde sesamnudler fra pappesker?
-Absolutt. Hvor er Harry? -Han står fast på jobb, men han kommer.
Jeg må gå og se til ting.
-Har dere nok å drikke? -Ja.
Ok. Greit.
Vet du hva den flekken i taket kommer av, Carrie?
Jeg aner ikke, men det er din flekk nå.
-Hei, kjekken. -Står til?
Du drikker! Å, beklager. Skal jeg ikke vite det ennå?
-Vi mistet det. -Jeg spontanaborterte.
-Herregud... -Ikke her.
Beklager at jeg er sen. Beklager. Apple-butikken var en dyrehage.
-Apple-butikken? -Din nye iPhone 14 Pro Max.
Jaså, slår du på stortromma?
Hun trenger all kraft og alle muligheter hun kan få. Hun er rå i jobben sin.
God aften, mine herrer.
Hvor faen flykter du hen? Skuffer den fancy kjendiskokken?
Slett ikke, han er så fancy.
Siden jeg bare har en lekeovn der oppe,-
-lar Lisette ham bruke det fancy homsekjøkkenet her inne.
Så snilt av henne.
Hun hadde ikke noe valg, med prisen jeg ga henne for leiligheten min.
-Ser dere straks? -Ja.
-Ok. Jeg må se til pus. -Etter deg.
Eller får det deg til å føle deg som en kvinne? Etter meg, da.
Ikke glo på rumpa mi. Den står ikke på menyen i kveld.
-Hei. Hyggelig å se deg. -Hei! Takk.
Hei! Jeg er Lisette. Jeg bor rett under Carrie.
Hei, jeg er Che.
Jeg vet, jeg elsket podcasten din.
Er det noen ny komigreie jeg burde følge med på?
Ikke akkurat nå.
For å si det som det er, og jeg kjenner deg ikke-
-og ser deg neppe igjen, så hvorfor ikke?
Ja. Kom igjen.
Jeg gjennomgår en transisjon. Emosjonelt.
Den gamle meg er herpa, og den nye meg er ikke her ennå.
Du er på kokongstadiet.
Ja, det er som da jeg kom til New York fra LA.
Det kan være veldig vanskelig.
Så en dag våknet jeg og lagde denne sommerfuglringen.
Til minne om forvandlingen din.
Jeg liker sommerfugler også. Jeg er jævlig bokstavelig.
Se hvem det er!
Står til, kompis?
Jeg har ikke sett deg siden du køddet til podcasten for den teite TV-piloten-
-du faen meg mislyktes totalt i!
Jeg hadde iallfall en pilot. Ingen ville gitt deg en teit pilot å mislykkes i.
-Hei, jeg er Smoke. -Lisette.
Sånn uttrykker standuper kjærlighet.
-Kom igjen. Gi meg det jeg trenger. -Zoloft?
-Hei! -Carrie Bradshaw. Klem! Klem!
The Beatles er gjenforent!
Ok.
Jeg støtter deg, og du støtter meg.
Jeg kjenner egentlig ikke disse folkene og har ikke lyst til å prate.
-God aften. Har vi møttes? -Hei!
-Ja. -Du ser så kjent ut.
Vi møttes så vidt på Bar T i Brooklyn. Det er en stund siden.
Jeg eier Bar T.
Unnskyld, jeg mente ikke å overse deg. Jeg er Toussaint Feldman.
-Å, du er Michelin-kokken! -Ja.
Bar T! T for Toussaint.
-Ja. -Ok.
Og du brukte vesken din som en forsvarsmur.
Nettopp! Jeg hadde en kjempeveske, og du sa det.
Han sa det til meg.
-Og du er gift. -Ikke nå lenger.
-Ok. -Du kan gå opp nå.
-Hva med støtten? -Støtten er flott.
-Jeg ser deg ovenpå. -Ok, takk.
-Jeg er professor Nya Wallace. -Professor Wallace.
-Du kan kalle meg Nya. -Det er hyggelig å se deg igjen, Nya.
Hyggelig å se deg, chef.
-Salud. -Ja. Salud.
-Får du sparken etter dette? -Det er greit. Slapp av.
Hei. Vi kan ikke ødelegge Carries aften.
Jeg vil aldri gjenta de vitsene eller snakke om deg på scenen igjen.
Jeg er så lei for at jeg såret deg.
Jeg ble så overrasket. Jeg trodde bruddet gikk bra.
Det trodde jeg også.
Men så besvarte du aldri de to anropene mine,-
-og du "ghostet" meldingene mine.
Men det var ikke derfor jeg dro de vitsene. Jeg syntes de var morsomme.
Jeg er dårlig på å takle brudd. Beklager. Og vitsene var ikke morsomme.
Vi får være uenige.
Men Che? Oss?
Hva var det for noe?
Vi var et togkrasj, Miranda.
Ok, men et bra togkrasj, ikke sant?
Et der ingen dør, og du går av toget på et nytt sted,-
-et sted du trengte å nå,-
-men bare det toget kunne få deg dit. Det vil jeg tro.
-Ok. Vi var et bra togkrasj. -Kutt ut!
-Takk. -Bare hyggelig.
-Hei! Er alt i orden? -Ja.
Til lykke med det siste måltid!
-Fint å se deg igjen. -I like måte, takk for at dere kom.
Ja, jeg kjenner det stedet. Jeg elsker Roma. Savner du det ikke?
Jeg reiser faktisk tilbake snart.
Gjør du? Når?
Neste måned, tenker jeg.
-Men du kommer vel tilbake? -Jeg vet ikke helt.
Forlagsbransjen i New York er litt...
Qual è la parola? Hva er det man sier?
Når du ikke kan komme lenger, finne noen vei...
Det stopper deg. En mur.
Upenetrerbar.
Upenetrerbar, si. Sånn er New York for meg.
Godt gjort, Harry. Du herjer nok i Scrabble.
Nei, jeg triumferer. Tre poeng til!
Jeg liker dette verket.
Takk. Jeg har ikke bestemt meg for om damen lever livet-
-eller deltar i en utmattende dansemaraton.
Unnskyld meg, jeg må ta denne.
Selvsagt. Selvsagt.
Kom hit.
Kan du bidra litt?
Nei, beklager, jeg legger ikke mer energi i dette.
Jeg sa "jeg elsker deg", og så er han alltid på mobilen igjen?
Jaså? Er han alltid på mobilen? For han stod her fanget-
-og hørte på meg plapre om et maleri fra loppemarked.
Man må ikke si "jeg elsker deg" først.
Jeg har ikke begått den tabben siden jeg var vikar i advokatbyrå i 1990-
-og sa det til en nydelig, ung juniormedarbeider jeg møtte der.
Dagen etter sa de meg opp og hevdet jeg var en vikar.
Fordi du var en vikar.
Så beleilig for ham. Sånn begynner det. Ravi trekker seg unna.
Han kan ikke ta øynene fra deg.
Du... Nei, nei, nei! Det er du som trekker deg unna.
Fordi... Jeg tror at du er redd.
Dette kan være seriøst.
Dette kan være det du har ventet på, og du er kanskje livredd.
Nå...
Pust dypt.
Du er ingen vikar.
Hei, velkommen tilbake.
Beklager, det var studioet.
-Kunne ikke unngås. -Det er ok.
-Vil du ha en drink til, kjære? -Ja!
Gi henne et stort, deilig glass med noe sterkt i.
Du får ikke knulle meg, så da forlater du landet?
Dette handler om mer enn rumpa di.
Du har alltid en unnskyldning for å ikke slippe meg inn steder.
For ung, for gammel, dikter, sfinkter.
Kan dere begripe dette skapet?
Herregud, hun lot BH-ene være igjen til meg!
-Du, Tony... -Det holder med "Tony"!
Dette handler ikke om rumpemuren din, men de andre murene dine.
Du har rett. Det er meg.
Jeg har problemer. Jeg har det.
Jeg har bare vært forelsket én gang før, og da bestemte jeg alt.
Er du forelsket i meg?
-Har jeg ikke sagt det ennå? -Nok en mur.
Det er ganske sent, men Shoe ville hilse på dere.
Heter hun Shoe?
Ja, men med dobbel betydning.
Shoe som i "sko" og shoo som i: "Shoo ! Ut av skoen min!"
Det er langt etter leggetid, så jeg må legge ungen min.
Si god natt, småen.
Si god natt!
God natt, god natt.
Unnskyld meg.
Lis? Det er meg.
Går det bra?
Ønsket jeg babyen bort?
Du ønsket ingenting bort. Ikke tenk sånn engang.
-Få den tanken ut av det vakre hodet ditt. -Jeg bare har sånn...
...skyldfølelse for alt jeg sa.
Du har følelser. Det har vi begge.
Jeg ble også satt ut, men tanker er bare tanker, Lisa.
Man skal ikke ha skyldfølelse for dem.
Det var ikke meningen.
Gud har andre planer for oss.
-Ja. -Ja.
Kan alle vennligst sette seg? Middagen er servert.
-Vil du dra? -Nei. Nei.
Bordet er så pent.
Ok.
-Jeg kaller denne "Nyt oliven". -Ok.
Begynn med den grønne og fortsett med den sorte.
Når du spiser den sorte olivenen, straks etterpå-
-slikker du den lille skjeen på tallerkenen.
Den har essens av mandarinblomst.
Så jeg slikker skjeen etter den sorte?
Nettopp det vil jeg at du skal gjøre.
Det eksploderte i munnen min. Jeg ventet ikke det.
-Dette er så godt. -Ja.
-Fremad? -Greit, vi gjør det.
Ok, kom igjen.
Det var herlig.
Studioet igjen. Jeg må ta den.
Men du slikket ikke skjeen engang.
Hvilke andre overraskelser har du til oss i kveld, chef ?
Du får bare vente og se.
Skaff dere et rom.
Nei, absolutt ikke!
Nei. Er det tydelig nok, kompis?
Si det til Egypts filmkommisjon og ring meg straks tilbake.
Det er hovedretten, Ravi. Du har vært her siden forretten.
Egypt endret hvilke datoer jeg får filme foran Sfinksen.
Produsenten vil bytte om New York- og Kairo-datoene.
Kan du ikke bare bygge Sfinksen av skumgummi på Yankee Stadion?
Gjør ikke dere filmfolk sånt?
Faen! Hvis jeg vil ha Sfinksen, må jeg forlate New York nå.
Vet du hvem som ikke er Sfinksen?
Du. For denne situasjonen er klar som dagen.
Jeg sa "jeg elsker deg", og du bare...
Antyder du seriøst at jeg kokte i hop en egyptisk krise-
-fordi jeg er redd for forpliktelser?
Hvem sa "redd for forpliktelser"? Jeg sa ikke det.
Men det er jo beleilig.
Jeg sa "jeg elsker deg", og du drar din vei.
Og jeg sa "jeg elsker deg" tilbake.
Ja. Mellom DM-er og TikToker-
-fra alskens skuespillerinner og strebere der ute.
Jeg har verken Tik-et eller Tok-et siden vi møttes!
Du vet vel hva jeg mener med Tik-et eller Tok-et?
Jeg har ikke gitt deg noen grunn til å mistro meg eller det jeg sier.
Spørsmålene, tvilen og usikkerheten din-
-er ikke bare en fornærmelse mot meg og følelsene mine,-
-men mot det vi har, og det vi kan bli.
Jeg vet ikke hvilken sprø film du spiller i, men det er ikke min!
Egypt ringer. Ser du? Det er virkelig.
Hallo. Ravi Gordi.
Hei, kommisjonær. Ja.
Ok.
Vel...
...til ære for å gi slipp på dette stedet...
...som har betydd alt for meg, skal vi ta en runde rundt bordet-
-og si noe vi vil gi slipp på.
Bare ett ord.
Ellers ville vi blitt her hele natten.
Nettopp. Nettopp. Så ett ord.
Og ingen gjentagelser.
Hvis noen sier ordet ditt, må du finne på et annet.
Det er reglene.
Hva vil du gi slipp på, Che?
Regler.
Vi fortsetter rundt bordet. Smoke?
Rivalisering.
Ok, min tur.
Noe jeg vil gi slipp på. Ett ord.
Jeg vet! Smoke.
-Jeg hater deg. -Nei, på ordentlig...
Nervøsitet. Jeg vil gi slipp på nervøsitet.
Kontroll.
Roma.
Sosiale-medier.
Med bindestrek.
Den var bra.
Mistillit.
-Gårsdagen. -Gårsdagen her også!
Store sinn...
Nytt ord!
Anger. Nei. Nei, nei.
Skyldfølelse.
Å...søren!
-Det var mitt. -Beklager.
Ok, nytt ord.
Nei. Beklager, Carrie.
Det går bra.
Jeg gir slipp på skyldfølelse.
Kan du...
-Kan du komme tilbake til meg? -Ja da.
Takk.
Frykt.
Beklager. Ble det for mye? Jeg føler...
Nei, jeg tror vi alle bare er for redde til å si det.
Eiesyke.
Grenser.
Forventninger.
For å være tydelig: Jeg sikter ikke til å ha drømmer-
-eller ønske at noe skal skje.
Det er så viktig. Jeg sikter til...
...det å anta at ting vil gå sånn vi synes de skal...
...av en hvilken som helst grunn,-
-for du vet aldri hva morgendagen vil bringe.
Og det kan bli bedre...
...enn noe du noensinne forventet.
Det var mye mer enn ett ord, Carrie.
-Skål! -Skål!
-Skål. -Skål.
-For dere alle. -For dere.
-Skål. -Skål.
Det var sjefen min!
Noe dukket opp i saken vi har jobbet med,-
-og hun kan ikke gå fra babyen,-
-så hun spurte om jeg kan ta et intervju på direkten i kveld. På BBC.
-Herregud! -Jeg vet!
Takk, Carrie. Selskapet var fantastisk!
-Takk! -Lykke til!
Ja, vi skal se på!
-Kan jeg tilby deg skyss hjem? -Takk.
Du sa du bodde i Harlem. Jeg bor i Brooklyn.
Favorittruten min til Harlem går via Brooklyn.
Unnskyld meg!
Hva skjer? Hvor skal du i så full fart?
Jeg skal være på BBC!
Drosje! Drosje!
Takk.
Takk for at du stoppet.
Hei. Jeg skal til BBCs studioer på 52nd Street.
Vet du hvor få regissører som har fått tillatelse-
-til å filme foran Sfinksen?
Bare 12.
Det hjelper ikke saken din.
Jeg har løsningen.
Bli med meg til Kairo. Det er bare fem måneder.
Fem måneder i sanden? Jeg går i hæler og har en jobb i New York.
Men du jobber vel på egen hånd?
Jeg gir ikke opp karrieren-
-og personen jeg har jobbet hardt for å bli, for en mann.
Punktum.
Forstått.
Så...?
Ravi...
Dette er virkelig for meg også. Jeg har aldri følt noe som dette.
I alle disse årene har jeg lengtet etter det.
Og nå reiser du...
...og jeg er redd.
Å, Seema. Det er ingenting å være redd for.
Jeg kommer tilbake.
For jeg er forelsket i deg.
Og fordi du fikk meg til å signere den jernbeslåtte leiekontrakten.
Kom her.
-Du skal være her. -Takk. Hei!
-Joy. -Frykt.
Du klarer deg fint.
BBC er klare. Er du klar?
Jeg er klar. Håper jeg.
Selvsagt er du det.
Det er over om fem minutter, og så tar vi en drink.
-Jeg drikker ikke. -Jeg tror kanskje det nå.
Ok.
Da gjør vi det.
Om fem, fire, tre, to...
Ja. Vi ved Human Rights Watch, har fulgt med på situasjonen-
-med migrantene i varetekt i noen måneder.
Men de siste 48 timene har bekymringen vokst,-
-grunnet mye trafikk med kjøretøy inn i varetektsområdet.
Vel, det gikk... Det gikk bra.
Det beste selskapet jeg har holdt.
Og nå får jeg nyte fordelene ved å ha et kjæledyr.
En samtale uten kommentarer.
Hei!
Et øyeblikk. Straks tilbake.
Hei! Jeg trodde du var i Norfolk. Hva gjør du her?
Jeg ringte på klokken.
Den brøt vel endelig sammen. Det var mye aktivitet.
Ikke si noe til Lisette.
De slapp meg inn.
Se på deg.
Du er i leiligheten.
Du sa du aldri skulle sette din fot i leiligheten.
-Vil du ha en drink? Jeg har alt. -Ja, kanskje en øl.
Alt, unntatt øl.
-Rødvin? -Nei, bare...
Ta deg en drink, du.
Hvorfor det? Trenger jeg en drink?
-Hvor er bagasjen din? -Jeg har ingen. Kom og sett deg.
Jeg har ingen, for jeg må dra rett tilbake.
Ok.
-Han trenger meg. -Ja, selvsagt.
Selvsagt. Bli...
Bli der nede med Wyatt så lenge du trenger.
Ikke tenk på å komme hit engang før du føler at det er greit.
Jeg tror ikke jeg kan komme tilbake.
Hva mener du?
Han hadde psilocybin i systemet.
Altså, sopp, øl og bilkrasj i en alder av 14.
Hvor får man tak i magisk sopp?!
Den gutten må passes på.
Akkurat, men...
...sier du...
...at du ikke kommer opp hit annenhver uke, som vanlig?
-Jeg... -Vent, vent.
Ikke mens han er hos Kathy engang?
Dette skjedde mens han var hos Kathy.
Han haiket hjem til gården fordi han ville være hjemme.
For gården er hjemmet hans. Jeg er hjemmet.
Og ikke bare for Wyatt. Mine andre to er bare 17 og 20.
I hele deres liv har jeg vært det stødige.
Kathy har reist fram og tilbake til Kina og England-
-for tekstilfabrikken, eller med kjæresten.
Jeg har jo alltid vært der.
Jeg må være der.
Ok. Vel...
Vel, jeg kunne...
Jeg kan komme ned dit og tilbringe tid med deg mens du er der.
Når du har muligheten til å komme unna...
Nei, nei. Da ville jeg bare tenkt på deg.
Herregud. Vil du ikke engang tenke på meg?
Selvsagt. Jeg har ikke tenkt på annet enn deg i alle årene.
Herregud, tenk at vi er her igjen.
Du... Nei, nei.
Vi er ikke tilbake...
Vi er ikke tilbake der igjen.
Hør her, Carrie.
Se på meg.
Det eneste...
...jeg elsker mer enn deg, er guttene mine.
Jeg forpliktet meg til dem.
Men jeg vil ikke miste deg igjen.
Ok? Det vil jeg ikke. Bare gi meg litt tid.
Hvor mye tid?
-Til Wyatt er ute av tenårene. -Men det er seks år.
Fem. Han har bursdag neste uke. Det er bare fem år.
Husker du på valentinsdagen, da jeg sa at 10 år fløy unna som...?
Fem år vil gå unna sånn...
-Du knipset ikke. -Jo.
Det skjedde så fort at øynene dine ikke fanget det opp.
Det er fem år.
Jeg trodde jeg ga slipp.
På hva?
Forventninger.
Kom her.
-Koble til et Wi-Fi nettverk. -Gjort.
Sett så opp FaceID eller Touch-ID.
-Skal vi bare ringe Rock? -Nei.
-Vi kan finne ut av dette sammen, kjære. -Ok.
Jeg forstår bare ikke hvorfor mobilen ikke blir aktivert.
Kanskje du må sette opp en...
-Kan vi gjøre det ferdig i morgen? -Nei, elskling. Vi gjør det nå.
Nei, nei. Gi meg den. Jeg gjør det selv.
-Nei. -Jeg har aldri følt meg bedre, Miranda...
Ja, selvsagt gjør jeg det!
-Så... -Så...
Har du noe å spise?
-Spise? Vi spiste nettopp. -Vel, ikke jeg.
Ja! Ja, ja.
-Ja? -Kom inn.
Kanskje han er sint på meg, kanskje ikke...
Du...
Uansett hva som skjer...
Dette...
...og dette...
...var ikke en tabbe.
Ingenting skal skje.
-Hei, Seema. -Er han der ennå?
-Nei, han har dratt. -Det har Ravi også.
Du, vi skal ikke bare sitte her i denne varme byen.
Jeg har et sted til oss ved stranden.
-Jeg er ikke klar for Hamptons. -Hamptons?
Hvem sa Hamptons, Carrie?
Så, jeg venter fem måneder, og du venter fem år?
Jeg kan få mindre tid med god oppførsel.
Vel, som du foreslo, løp vi mot kjærligheten.
-Og hvor fikk det oss? -Hellas.
Hva om de aldri kommer tilbake?
Å, det blir flere.
-Menn? -Cocktailer.
Unnskyld meg. Unnskyld meg?
Ja, ja?
Og på den måten...
...bestilte jeg to cosmopolitaner til.
Tekst: Eivor Rosenberg Iyuno
Norske tekster: Eivor Rosenberg