Не, не. Върви.
Само проверявах дали си прибрал Уайът вкъщи.
Добре. Хубаво. Аз ще превключа на празничен режим.
Поздрави всички от мен.
Много те обичам. Ще се чуем по-късно. Дочуване.
Здрасти, скъпа.
Здравей, сладурче.
Кажи ми какво стана, докато ходих да купя изисканите салфетки.
Разкажи ми всичко.
Ще ми разкажеш по-късно.
САМАНТА
Здрасти, Лондон. Какво става?
Отложиха полета ми с три часа. Няма да пристигна навреме.
Навреме за какво?
"Тайната вечеря"?
Миранда и Шарлът ми разказаха всичко.
Щях да те изненада.
Божичко! Успя. Много съм изненадана.
Мъглата най-сетне се разсея, но екипажът превишил часовете си.
Направо бясна съм.
Не, не, не се тревожи. Ще се съберем утре.
Скъпа, току-що напуснах Хийтроу.
Щях да летя обратно с първия полет сутринта.
Чакай малко. Щеше да летиш чак до Ню Йорк за една нощ?
Говорим за апартамента ти. Трябва да му отдам почит.
Сложи ме на високоговорител.
Добре.
Хайде, сложи ме на високоговорител и вдигни телефона.
Добре, на високоговорител си.
Благодаря ти за всичко, фантастичен апартамент.
Саманта, да нямаш британски акцент?
Коя е Саманта?
Говори Анабел Бронстийн. От Инджа съм.
Чао и довиждане.
И приятна вечер.
Чао. Довиждане.
Не, не! Не може навън, в коридора.
Не. Не по стълбите.
О, не.
Не, не.
Няма да понеса още драми.
Ставай, поспаланке!
Антъни е тук!
Какво? Какво?
Какво иска?
Каза, че ти е писал, че идва.
Така ли? Къде е телефонът ми?
Някъде в гарафа с маргарити.
О, вярно.
Какво иска?
Иска да говори за загубата на девствеността на дупето си.
Какво? - По-конкретно,
чуди се дали да го направи. - Е...
Нали не говори за това пред децата?
Не, не, само пред мен.
Какъв късметлия съм. Децата излязоха.
Вдигнах ги и ги изпратих без твоя помощ.
Не мога да върша всичко, Шарлът!
Не мога да говоря високо, така че просто слушай.
Не вършиш всичко.
Знам, че след като приготви няколко закуски и изпълни няколко задачи,
ти се струва така, но всъщност
правиш едва минимума на това, което се изисква от мен и други жени...
Не. Което се очаква да правят вкъщи
години наред.
А сега аз те моля... Не, не.
Очаквам да ми помогнеш с част от тези неща,
не с всичко,
защото обичам работата си.
И ме бива в нея.
Искам да продължа да го правя,
без безпаметното напиване.
Да, добро решение.
Имам нужда от помощта и подкрепата ти,
не от думите ти за помощ и подкрепа.
И можеш да ме подкрепиш сега,
като отидеш и кажеш на Антъни, че не съм свободна.
Дори не съм чувал понятието "девствено дупе".
Измий плота, за да видиш дали всичко е разделено.
Разбираш ли, Виктор? - Не. На английски, Стив.
Добре. Да почистим после филтрите за мазнини.
По-лесно е, нали? - Да.
Имаш посетител.
Изненада.
Значи ще трябва да промениш името?
Всъщност не. Иска ми се да бъда някой друг известно време.
Надявам се Пол да е преживял по-хубави последни две години.
Толкова ли зле беше?
Миранда...
Сякаш никога не слизах от онова колело там.
Учудвам се, че главата ми не се разби в паважа като диня.
Случи се някога на един абитуриент.
Затова не отидох на бала. Пък и никой не ме покани.
Какво им имаше на онези откачалки?
Да, нали?
Не беше нужно да идваш тук. Добре съм.
Да. - Вече всичко е наред.
Остана в миналото.
Точно затова дойдох, Стив.
Не искам да съм просто човек от миналото ти.
Не искам да чувам за живота ти от Кари.
Не искам да забравяш за мен и за нас.
Разбирам, че ти може да го искаш, но...
Ако изобщо е възможно,
искам да съм човек в настоящето ти
и може би в бъдещето ти.
Ако ме приемеш.
Но само като приятели, нали?
Няма да се преобърнеш и да станеш отново хетеро?
Защото не мога да се доближа до това влакче на ужасите.
Не. Аз също.
Не че го искам.
Не го искам.
Мъдро.
Беше мъдър за много неща.
Беше мъдър да купим къщата и да се преместим в Бруклин тогава.
Сега никога нямаше да можем да си я позволим.
И беше прав, че ще бъдем добри родители.
Да, не го убихме.
Засега. - Да.
Не беше прав само за нас двамата.
Не.
Бях прав за нас от много дълго време.
Да.
Да?
Джин, току-що получих есемеса ти. Щях да дойда в кабинета ти.
Няма проблеми. Трябваше да навъртя моите 10 000 крачки.
Остават ми само 9000.
Ще седнем ли? - Да, разбира се.
Някой е бил избран в престижния Американски правен институт.
И не съм аз.
Аз съм престижен от 15 години.
Джин, подаде кандидатурата ми миналата седмица.
Каза, че решението на борда ще отнеме доста време.
Обикновено е така,
но когато става дума за блестящата и упорита професор Ная Уолас
от Колумбийския университет,
гласуването е било бързо и единодушно.
Дори старият Лари.
Кой е старият Лари? - Моят заклет враг.
Не мога да повярвам. - Ная...
Ти си съкровище.
Всички тук в Колумбия го знаят.
А сега и Американският правен институт те иска в короната си.
Дори старият Лари.
Започвам да харесвам този стар Лари.
Повярвай ми, няма да го харесаш.
Здрасти. Как мина денят ти?
Страхотно.
Избрали са ме единодушно в Американския правен институт.
Честито! Това е фантастично!
Да, така е.
И знаеш ли какво направих, щом научих фантастичната новина?
Вдигнах телефона си, за да я споделя с Андре Рашад.
А после си спомних.
Не е ли тъжно?
Ная...
Имаш страхотен живот.
Ти си обичан професор
в едно от най-добрите юридически училища в целия свят.
Този живот си искала. - Да.
Но нямам мъж, с когото да го споделя.
Ето.
Казах го.
Не ми е до други хора довечера.
Ще пиша на Кари, че съжалявам.
Разбирам, но може ли да кажа само две думи?
"Мишлен".
Готвач.
Значи ястие на готвач с "Мишлен" ще ме ободри?
По-хубаво е от стоенето вкъщи.
Пък и ще имаш придружител заради Че. - Всички печелят.
Боже, масата е великолепна.
Благодаря. Да.
Наистина се развихрих, но ако не сега, няма да е никога.
Добре дошли. - Здрасти!
Тук съм!
Здрасти! Тук съм! - Здравей!
Божичко, Кари!
Кари, толкова изискано е! - Благодаря.
Помниш ли как седяхме тук
и хапвахме студени нудели със сусамово масло от картонени кутии?
Да, наистина си спомням. Ей, къде е Хари?
Забавил се в работата си, но ще дойде.
Добре. Трябва да нагледам нещата.
Имате ли си питиета? - Да.
Добре.
Кари, знаеш ли откъде е онова петно на тавана?
Не, но вече е твоето петно.
Здравей, красавецо. - Как си?
Ти пиеш! Много съжалявам. Не бива ли да знам още?
Изгубихме го.
Пометнах.
Божичко... - Не тук.
Съжалявам, че закъснях. В магазина на "Епъл" беше лудница.
Магазинът на "Епъл"? - Новият ти "Айфон 14 Про Макс".
Вадиш тежката артилерия, а?
Има нужда от цялата мощност и всички опции. Разбива ги в работата си.
Добър вечер, господа.
Къде бягаш, по дяволите? Изисканият главен готвач не струва?
Едва ли. Наистина изискан е.
Но тъй като имам само портативна фурна горе,
Лизет му даде да използва изисканата й гей кухня тук.
Много мило.
При цената, която й дадох за моя апартамент, нямаше избор.
Ще се видим след малко.
Трябва да нагледам котето. - След теб.
Освен ако не те кара да се чувстваш като жена. Тогава след мен.
Спри да зяпаш дупето ми. Не е в менюто тази вечер.
Здравейте. Радвам се да ви видя. - Благодаря.
Здрасти. Аз съм Лизет, съседката на Кари отдолу.
Здрасти. Аз съм Че.
Да, знам. Обожавах подкаста ти.
Има ли някакво ново комедийно шоу, за което да следя?
Не в момента.
Да ти кажа истината... Въобще не те познавам
и сигурно няма да те видя повече, така че защо не?
Да. Давай.
Преживявам преход.
Да, емоционално.
Старото ми аз е прецакано, а новото още не се е появило.
В какавидната си фаза си.
Като мен, когато пристигнах в Ню Йорк от Лос Анджелис.
Може да е много трудно.
После един ден се събудих и направих този пръстен с пеперуда.
За да ти напомня за метаморфозата ти.
Освен това много харесвам пеперуди. Буквална съм, така че...
Вижте кой е тук!
Какво става, дружке?
Не съм те виждал, откакто прецака подкаста ни заради тъпия пилотен епизод,
в който тотално се провали.
Аз поне имах такъв, Джаки.
Никой дори няма да ти даде пилотен епизод, за да се издъниш.
Здрасти, аз съм Смоук. - Лизет.
Така комиците изразяват любов.
Дай ми това, което ми е нужно. - Золофт?
Здрасти! - Кари Брадшоу! Прегръдки!
"Бийтълс" са отново заедно!
Добре.
Ще се подкрепяме взаимно.
Не познавам никого от тези хора и не съм в настроение за разговори.
Добър вечер.
Здрасти. - Срещали ли сме се?
Да. - Изглеждате ми много позната.
Видяхме се за малко в бар "Ти" в Бруклин. Беше отдавна.
Бар "Ти" е моето заведение.
Извинете, не исках да ви изключа. Тусант Фелдман.
О, вие сте готвачът с "Мишлен"! - Да.
Бар "Ти". "Т" за Тусант.
Да. - Добре.
А вие сте "Укрепление". Използвахте за това чантата си.
Разкрита съм. Имах огромна чанта и ми го казахте.
Каза ми го.
И сте омъжена.
Вече не.
Добре. - Можеш да се качиш.
Нали ми пазеше гърба? - Добре си.
Ще се видим горе. - Добре, благодаря.
Аз съм професор Ная Уолас. - Професор Уолас.
Може да ме наричаш Ная. - Ная, радвам се да те видя отново.
И аз се радвам да те видя, шеф.
Наздраве. - Наздраве.
Ще те уволнят ли след това? - Няма нищо, не се тревожи.
Здрасти. Не можем да съсипем вечерта на Кари.
Никога няма да изпълнявам онези шеги и да говоря за теб на сцена.
Много съжалявам, че те нараних.
Бях изненадана. Мислех, че се разделихме добре.
Да, аз също.
Докато не върна двете ми обаждания
и не подмина есемесите ми.
Но не беше причина за онези шеги, смятах ги за смешни.
Не умея да приключвам връзки. Съжалявам. И не бяха смешни.
Няма да спорим.
Но, Че? Ние двете?
Какво беше това?
Миранда, бяхме катастрофа.
Добре, но хубава катастрофа, нали?
В която никой не умира и слизаш на ново място,
където е трябвало да отидеш.
И само този влак е можел да те заведе там. В това искам да вярвам.
Добре. Бяхме хубава катастрофа.
О, стига...
Благодаря. - Няма защо.
Всичко ли е наред там? - Да.
Приятна "Тайна вечеря"!
Радвам се да те видя пак.
И аз. Благодаря, че дойдохте.
Да, знам това заведение.
Толкова обичам Рим. Не ти ли липсва?
Всъщност се връщам скоро.
Така ли? Кога?
Мисля да е другия месец.
Но ще се върнеш? - Не съм сигурен.
Издателският бизнес в Ню Йорк е...
Как беше думата?
Когато не можеш да продължиш напред,
да се развиваш.
Спира те. Някаква стена.
Непроницаем е.
Да, непроницаем.
Това е Ню Йорк за мен.
Браво, Хари. Сигурно си непобедим на "Скрабъл".
Не, не, разбиващ съм. Още три точки.
Много харесвам тази картина.
Благодаря. Не съм решила дали дамата се забавлява,
или участва в изтощителен танцов маратон.
Извинете ме. Трябва да вдигна.
Разбира се. Разбира се.
Ела насам.
Ще ми помогнеш ли?
Не, съжалявам, няма да влагам повече енергия.
Казах "Обичам те", а той е отново винаги на телефона си?
Наистина ли? Винаги е на телефона си? Защото току-що стоеше тук
и ме слушаше как говоря за евтина картина.
Никога не биваше да казвам "Обичам те" първа.
Не съм допускала тази грешка, откакто работех временно в кантора през 90-те
и го казах на страхотен младши съдружник, с когото се срещах.
На другия ден ме освободиха, защото съм била там временно.
Наистина е било временно.
Много удобно за него.
Така се започва. Рави се отдръпва.
Не сваля очи от теб.
Не... - Ти... Не, не, не.
Ти се отдръпваш.
Мисля, че защото може би си уплашена.
Може да е истинско.
Може да е това, което си чакала,
и може би си уплашена до смърт.
А сега...
Поеми си въздух.
Не си нещо временно.
Добре дошли отново.
Съжалявам, беше от студиото.
Нямаше как. - Няма нищо.
Още едно питие, скъпа? - Да.
Моля те, вземи й хубава голяма чаша с нещо силно.
Не ти давам да ме чукаш и напускаш страната?
Не става дума само за дупето ти.
Вечно намираш оправдания да не ме допускаш навсякъде.
Твърде млад, твърде стар, поет, сфинктер.
Този дрешник е невероятен.
Боже, оставила ми е сутиените!
Виж, Тони... - Стига с това "Тони".
Не става дума за дупето ти. А за другите ти прегради.
Прав си. Заради мен е.
Имам проблеми, така е.
Влюбвал съм се само веднъж досега и аз вземах всички решения.
Влюбен ли си в мен?
Не съм ли го казвал вече?
Още една стена.
Късно е, но Обувка искаше да ви поздрави.
Името й е Обувка?
Да, но с двойно значение.
В смисъл на обувка и "Къш! Излез от обувката ми!".
Много късно е и трябва да я сложа да си легне.
Кажи лека нощ, сладурче.
Кажи лека нощ.
Лека нощ, лека нощ.
Съжалявам. Извинете ме.
Извинете.
Лиз. Аз съм.
Добре ли си?
Дали пожелах бебето да го няма?
Няма такова нещо.
Дори не си го помисляй.
Изхвърли тази мисъл от красивата си главица.
Чувствам се толкова...
виновна за всичко, което казах.
Имаш чувства. И двамата имаме чувства.
И аз бях объркан, но, Лиса, мислите са само мисли.
И не бива да чувстваме вина за тях.
Не е било писано.
Бог има други планове за нас.
Да. - Да.
Добре, нека всички да седнат, моля.
Вечерята е сервирана.
Искаш ли да си тръгнем?
Не. Не.
Масата е толкова красива.
Добре.
Наричам го "Наслада с маслини". - Добре.
Започвате със зелената
и после продължавате с черната.
Веднага след като изядете черната маслина,
облизвате лъжичката върху чинията ви.
С есенция на мандаринов цвят е.
Облизвам лъжичката веднага след черната?
Точно това искам да направите.
Експлодира в устата ми. Не го очаквах.
Толкова приятно е. - Да.
Продължаваме ли? - Да го направим.
Добре, хайде.
Това беше изумително.
Пак е студиото. Трябва да вдигна.
Но дори не облиза лъжичката си.
Какви други изненади сте ни подготвили тази вечер?
Явно ще трябва да изчакате, за да разберете.
Намерете си стая.
Не, в никакъв случай.
Не. Достатъчно ясно ли е?
Кажи го на египетския филмов комисар и ми звънни после.
Рави, това е основното ястие. Тук си още от ордьовъра.
В Египет са променили датата, когато мога да снимам пред Сфинкса.
Продуцентът ми иска да размени датите в Ню Йорк и Кайро.
Не може ли да построите Сфинкса от стиропор
на стадиона на "Янките"?
В киното не го ли правите?
Мамка му! Ако искам Сфинкса, трябва да напусна Ню Йорк веднага.
Знаеш ли кой не е Сфинксът?
Ти. Защото ситуацията е повече от ясна.
Аз казах, че те обичам, а ти просто...
Сериозно ли намекваш, че съм съчинил фалшива египетска криза
заради страх от обвързване?
Кой е споменал страх от обвързване? Не го казах.
Но е някак удобно.
Казах "Обичам те", а ти изчезваш.
А аз веднага отвърнах с "Обичам те".
Да. Между разни съобщения и "Тик Ток"
от всички актриси и жадуващи слава.
Не е имало нищо такова, откакто се запознахме.
Знаеш какво имам предвид, нали?
Стига, Сима, не съм ти дал никакво основание
да не вярваш на мен и думата ми.
Твоите съмнения и несигурност
не само обиждат мен и чувствата ми,
но и това, което имаме и което можем да бъдем.
Не знам в чий откачен филм участваш,
но определено не е моят.
Звънят ми от Египет. Виждаш ли? Всичко е истина.
Ало. Рави Горди.
Г-н комисар, здравейте. Да.
Добре.
Е...
В чест на раздялата ми с това място,
което означаваше всичко за мен,
искам да обиколим масата
и да кажем нещо, от което искаме да се освободим.
Само една дума.
Иначе ще останем тук цяла нощ.
Именно. Точно така. Една дума.
И без повторения.
Или ако някой е казал вашата дума, трябва да измислите друга.
Това са правилата.
Че, от какво искаш да се освободиш?
Правилата.
Добре, продължаваме. Смоук?
Конкурентност.
Добре, мой ред е.
Нещо, от което искам да се освободя.
Сетих се. Смоук.
Мразя те. - Не, сериозно, сериозно.
Нервност. Искам да се освободя от нервността си.
Контрол.
Рим.
"Социални-мрежи".
С тире.
Няма проблем.
Недоверие.
Вчера. - И аз мислех за "вчера".
Великите умове...
Друга дума.
Съжаление. Не, не.
Вина.
О, сладурче!
Това беше моята. - Съжалявам.
Добре, нова дума.
Не. Съжалявам, Кари.
Няма нищо.
Освобождавам се от вината.
Може ли...
Може ли да се върнеш по-късно към мен?
Благодаря.
Страх.
Съжалявам. Твърде реално ли беше?
Не, мисля, че всички се боим твърде много да го кажем.
Собственичество.
Ограничения.
Очаквания.
И да е ясно, не говоря за мечти
или за желание нещо да се случи.
Много важно е. Говоря за това...
Да приемеш, че нещата ще се развият, както мислиш, че трябва,
по някаква причина,
защото никога не знаеш какво ще донесе утрешният ден,
а може да е по-прекрасно
от всичко, което някога си очаквал.
Кари, беше много повече от една дума.
Наздраве. - Наздраве.
За всички ви. - За теб.
Наздраве. - Наздраве.
Никога не си ми казвала, че двамата сте имали...
Обади се шефката ми.
Току-що се е появило нещо по случая, по който работим,
а не може да остави бебето си,
затова ме помоли да дам интервю на живо тази вечер. По Би Би Си.
Господи! - Знам!
Благодаря, Кари. Партито беше фантастично!
Благодаря! - Късмет!
Да, ще те гледаме!
Да ти предложа ли да те закарам?
Каза, че живееш в Харлем. Аз живея в Бруклин.
Любимият ми път до Харлем е през Бруклин.
Извинете ме.
Какво става? За къде бързаш толкова?
Ще говоря по Би Би Си!
Такси! Такси!
Благодаря.
Благодаря, че спряхте.
Здравейте. Отивам в студиото на Би Би Си, на 52. улица.
Знаеш ли колко малко режисьори са получили разрешение
да снимат пред Сфинкса?
Само 12.
Не ти помага.
Знам решението.
Ела с мен в Кайро. Само пет месеца са.
Пет месеца в пясъка? Нося високи токчета и имам работа в Ню Йорк.
Но работиш за себе си, нали?
Няма да се откажа от кариерата си
и това, за което толкова се трудих да се превърна, заради мъж.
Точка.
Разбрано.
Значи...
Рави...
За мен е също истинско. Никога не съм се чувствала така.
Копняла съм за това толкова години.
А сега ти заминаваш...
и съм ужасена.
Сима, няма за какво да се боиш.
Ще се върна.
Защото съм влюбен в теб.
И защото ме накара да подпиша онази желязна клауза за апартамента.
Ела насам.
Ето тук. - Благодаря. Здрасти!
Джой. - Страх.
Ще се справите отлично.
Би Би Си са готови. А вие?
Готова съм. Надявам се.
Разбира се, готова сте.
Ще приключи за пет минути, а после ще отидем да пийнем.
Аз не пия.
Може да размислите.
Добре.
Започваме.
Пет, четири, три, две...
В "Хюман Райтс Уоч" следим ситуацията
със задържаните емигранти от няколко месеца.
Но през последните 48 часа
сме особено притеснени
от голямото движение на коли в зоната за задържане.
Е, това мина... Мина добре.
Най-хубавото парти в живота ми.
А сега имам привилегията да имам домашен любимец.
Разговор без ответна реакция.
Здрасти.
Връщам се ей сега.
Здрасти. Мислех, че си в Норфък. Какво търсиш тук?
Натисках звънеца.
Сигурно накрая се е счупил. Имаше голямо движение.
Не казвай на Лизет.
Тя ме пусна да вляза.
Виж се само.
Ти си в апартамента.
Каза, че никога няма да стъпиш в апартамента.
Искаш ли питие? Имам всичко.
Да, може би бира.
Всичко освен бира.
Червено вино? - Не, просто...
Ти си сипи питие.
Защо? Нужно ли ми е?
Къде е багажът ти?
Не нося такъв. Ела да седнеш.
Не нося багаж, защото трябва да се върна веднага.
Добре.
Той се нуждае от мен.
Да, разбира се.
Разбира се. Остани...
Остани там с Уайът, докогато е нужно.
Не си и помисляй да се връщаш, докато не ти е спокойно.
Не мисля, че мога да се върна.
Какво имаш предвид?
Имал е псилоцибин в кръвта си.
Халюциногенни гъби, бира и катастрофа на 14-годишна възраст.
Откъде въобще вземаш магически гъби?
Има нужда от постоянно наблюдение.
Да, но...
Да не казваш,
че няма да идваш тук
през една седмица като досега?
Аз... - Чакай, чакай.
Значи дори не когато е у Кати?
Кати... Случило се е, докато е бил у Кати.
Пътувал е на стоп до фермата, защото е искал да се върне у дома.
Защото фермата е неговият дом. Аз съм домът му.
И не само за Уайът.
Другите ми две деца са едва на 17 и 20 години.
През целия им живот аз съм бил постоянната величина.
Кати пътува напред-назад до Китай или Англия
за текстилната фабрика или с приятеля си.
Аз винаги съм бил там...
Трябва да бъда там.
Добре. Е...
Бих могла...
Бих могла да идвам и да прекарвам време с теб там.
Когато имаш шанс да се измъкнеш.
Не. Ще мисля само за теб.
Господи...
Значи дори няма да мислиш за мен?
Разбира се.
Мислил съм само за теб през всичките тези години.
Не мога да повярвам, че всичко се повтаря.
Не, не, не.
Не се повтаря...
Не се повтаря.
Кари, чуй ме.
Чуй ме. Погледни ме.
Единственото...
Единственото,
което обичам повече от теб, са момчетата ми.
Посветих им се.
Но няма да те изгубя отново.
Чуваш ли? Няма.
Просто ми дай малко време.
Колко време?
Докато Уайът стане пълнолетен.
Но това са шест години.
Пет. Рожденият му ден е другата седмица.
Само пет години са.
Помниш ли как в Деня на Св. Валентин казах, че 10 години са отлетели като миг?
Пет години ще минат като...
Не щракна с пръсти. - Напротив.
Стана толкова бързо, че дори не го улови.
Това са пет години.
Мислех, че съм се освободила.
От какво?
От очакванията.
Ела насам.
"Свържете се с безжична мрежа." - Готово.
"Въведете лицево разпознаване или идентификация с допир."
Дали да не повикаме Рок? - Не, не.
Скъпа, можем да се справим заедно. - Добре.
Не знам защо телефонът не се активира.
Може би трябва да настроиш...
Може ли да го довършим сутринта? - Не, нека го направим сега.
Не, не. Дай ми го. Ще се справя сама.
Не. - Миранда, не съм се чувствала по-добре...
Да, разбира се.
И така... - Да...
Имаш ли нещо за ядене?
За ядене? Току-що ядохме.
Е, аз не съм.
Да. Да.
Така ли? - Влизай.
Може би ми е сърдит. Може би не е...
Казах: "Ей, Том..."
Ей.
Каквото и да стане...
Това...
и това...
не беше грешка.
Нищо няма да стане.
Здрасти, Сима. - Той още ли е там?
Не, тръгна си. - Рави също.
Виж, няма просто да останем в този горещ град.
Взех ни жилище на плажа.
Не съм в настроение за Хамптънс.
Хамптънс?
Кари, кой е споменал Хамптънс?
Значи аз ще чакам пет месеца, а ти - пет години?
Може да ми приспаднат време за добро поведение.
Както ти предложи, втурнахме се към любовта.
И къде ни отведе? - В Гърция.
А ако никога не се върнат?
О, ще има още.
Мъже ли? - Коктейли.
Извинете? Извинете?
Да?
И просто ей така...
поръчах още два коктейла "Космополитан".
Превод: Christine Balcheva