Mă așteaptă?
Carrie Bradshaw!
- Bună, fată! - Bună!
În primul rând, mulțumesc că vorbești cu mine pe Zoom duminică dimineața.
Sunt al naibii de aglomerată acum!
Nicio problemă. O discuție pe Zoom oricând, pentru turneul de promovare,
întrece un zbor din Newark la clasa standard.
Amuzant. Ce haioasă ești! Cât timp ai la dispoziție?
Cât ai nevoie. Patruzeci? Patruzeci și cinci de minute? E bine?
Doamne, nu ne trebuie atât! O să fie o discuție rapidă.
Bine, bine.
Te-am căutat pe Google și se pare că ai scris o groază de cărți.
- Da. - Bine, Totul despre sex. Te înțeleg.
- Da, a fost prima carte. - Bine. Menhattan…
M-am prins! Adică bărbații din Manhattan.
- Da, da. - Amuzant.
Povestește-mi despre noua carte, Iubire pierdută.
Să-ți povestesc? Scuze, n-ai citit cartea?
Pardon. Sunt al naibii de ocupată cu celelalte materiale.
Dar, ca să știe și fanii mei, despre ce e?
Despre moarte.
Amuzant. Bine.
Serios, despre ce e? Spune.
E o carte despre moartea soțului meu.
Fată, ce nuanțe de ruj îți plac acum?
Slavă Domnului!
La naiba! Nu!
La naiba! Nu mi-a sunat alarma.
- Cât e ceasul? - E ora 10:00.
- Futu-i! - Și e duminică.
Da?
Nu mai am niciun reper de când trăiesc ca un nomad.
Un nomad cu pijama tare drăguță.
Ce-ar fi să amânăm cronica modei până după ce-mi beau cafeaua?
Scuze, nu mă așteptam la inimioare.
Da? Viața e plină de surprize.
Așa e.
- La ce lucrezi? - La actele de divorț.
- Le faci singură? - Da.
E destul de simplu. E un divorț amiabil.
Cred că e plăcut să ai un divorț amiabil. În al meu, eu port toată vina.
Doamne! A ieșit reclama Ralph Lauren a lui Rock!
- O sun pe Charlotte! - Frumos!
Bună!
Bună! Tocmai am văzut reclama lui Rock! E fantastică!
Nu-i așa? Nici n-am știut că apare azi, dar a venit Anthony cu zece ziare.
Mi-a sunat telefonul întruna toată dimineața.
Rock arată super!
- Nu-i așa că arată frumos? - Mamă!
Taci! Frumos e un cuvânt neutru.
Vedetă rock! Rock e vedetă rock!
Deci așa e să fii copilul cuminte. Nu-mi place.
Și eu sunt model!
Gata cu săritul, puiule. Tati zice să…
- La naiba! - Tati a zis un cuvânt urât.
Gabby a sărit pe penisul lui tati!
- Bine. Toată lumea afară. - Scumpo, ieși.
- Mami și tati trebuie să se îmbrace. - Afară.
- Charlotte, te sun eu. - Bine, pa!
Mamă, ai sunat la Nobu să rezervi o masă la prânz pentru mine și Blake?
Nu. Cu toată agitația cu campania polo, am uitat. Sun imediat.
E aproape 11:00! N-o să mai fie mese!
Ce trist! Ai 17 ani. Du-te la Shake Shack și gata!
Nu pot să-mi pierd virginitatea după un prânz la Shake Shack.
- Poftim? - Sunt gata să-mi pierd virginitatea.
Sunt gata să-mi pierd auzul.
Și acum nu va fi ziua perfectă pe care o plănuisem.
Ce i-a venit să anunțe așa ceva?
Cu toată agitația cu Rock, poate avea nevoie de mai multă atenție.
S-ar putea. Odată am luat haina soră-mii și i-am dat foc.
- Cât de grav e? De la unu la zece? - Patruzeci și șase.
Cum poate o fată atât de mică să aibă picioare atât de mari?
Spune-mi, e rupt? Pentru că dacă e, am plecat.
Râzi tu, râzi, dar vorbesc serios.
Viceprimarul mi-a confirmat evenimentul de campanie miercuri.
Pregătește-te să-i uimești și să-i faci să dea bani!
Miercuri e discuția după vizionarea filmul meu, la MoMA.
- Încă e pe rol chestia asta? - Cariera mea? Încă e pe rol.
Nu, m-ai înțeles greșit. Vino să saluți rapid lumea la evenimentul meu,
apoi mergi la al tău.
Ți-a trecut prin cap să mergi să-i saluți rapid la evenimentul tău
și apoi să vii la al meu?
- Cum e durerea acum? - Scula: trei. Evenimentul: zece.
Râzi tu, râzi, dar vorbesc serios.
Scumpo? Speram să vorbim despre anunțul de azi-dimineață.
Chiar trebuie?
De vreme ce ai anunțat public,
cred că ar trebui să discutăm.
Lily, se poate să nu mai cânți?
Face să pară totul foarte trist.
Mulțumesc. Bine.
Deci…
- Azi e ziua cea mare? - Nu mai e.
Părinții lui Blake au decis să nu plece în Connecticut.
Chiar și așa…
Mă bucur că ne-ai spus despre asta,
fiindcă părinții mei au făcut ca sexul să pară
un subiect despre care nici nu se discută.
Așa că am încercat să am față de voi o atitudine pozitivă despre sex.
- Pot să cânt din nou? - Aș prefera să nu cânți.
Consideri că ești pregătită să faci acest pas?
Da. Îmi place Blake, el mă place pe mine. Ne știm de-o viață.
Bine. Atunci… Prezervative, evident.
Aud de prezervative din clasa a cincea. Ne ocupăm noi.
Bine.
Și, Lily…
Vreau să te concentrezi și asupra plăcerii tale,
nu doar asupra plăcerii lui.
E important să ai grijă de nevoile tale…
Mamă, oprește-te!
Ai trecut de la o atitudine pozitivă la una enervantă.
Bine.
Computerul meu a căzut în gol ca să mă scape de discuția aia.
Ce computer bun!
Al meu îmi trimite întruna „celibatari sexy în zona mea”.
Mi-a fost prieten bun.
L-am avut opt ani.
Îmi place să cred că acum e într-un loc mai bun.
Opt ani?
Îmi actualizez mereu dispozitivele. Am deja noul iPhone.
- Cel care tocmai a apărut? - Nu, cel care încă n-a apărut.
Eu sunt o persoană foarte loială. Încă am agent de turism.
Și tu ești o persoană foarte loială.
Mă ajuți să aleg un computer în loc să te duci la prânz.
Recunosc că am avut un motiv ascuns când te-am invitat la prânz.
Trebuie să te întreb ceva.
Bine, îți dau un rinichi. Stângul.
Bine. N-am mai invitat nicio femeie singură să împartă o casă de vacanță.
E prea tragic. Numai la Bravo TV vezi așa ceva.
Seema, îmi propui să mergem împreună în Hamptons?
Nu mai suport să împart camera cu placa de surf a copilului unei amice căsătorite.
Dar noi două, într-o casă pe plajă, cu două dormitoare și trei băi?
Distractiv, fabulos, deloc tragic.
Am visat mereu că mă vei cere într-un loc mai romantic
decât magazinul Apple, dar da.
Da, Seema, voi petrece vara cu tine!
- Pe ăsta îl iau, nu? - Da.
Ce frig e afară!
- Vino aici. - Unde? Abia am avut orgasm și tu, și eu.
Știu. Iar acum vreau o îmbrățișare.
O îmbrățișare? Mă crezi Ursul Paddington?
Nu prea am chef de îmbrățișări. Putem să ne culcăm?
Sigur.
- Noapte bună! - Noapte bună!
Salut! Che Diaz îi urează lui Rory Upton la mulți ani!
Ce se întâmplă? Credeam că ne-am spus noapte bună.
Da, dar mai am de înregistrat câteva mesaje pe Cameo.
N-am apucat să le fac azi.
De ce? Ce-ai făcut toată ziua?
Uite, cum nu am chef să merg în cluburi,
doar așa pot face bani acum, așa că nu-ți bate joc.
Nu-mi bat joc, dar... Ce-i cu vocea aia cu care vorbeai?
Mi se pare că-ți bați joc. Îți bați joc fără nicio jenă!
Dar, fiindcă ai întrebat, e vocea cu care mă prefac că viața mea nu s-a sfârșit.
Da, urmăritorii mei nu știu că pilotul a fost un eșec
și că mi s-a terminat cariera…
- Te prefaci că-ți merge bine online? - Nu pentru asta există rețelele sociale?
- Ăla e un sân? - Da, este.
Uneori îmi răspund la mesaje.
Ce e?
Nu te simți amenințată! Sânul ăla e în Arizona.
Nu mă simt amenințată. Sunt îngrijorată.
De câteva săptămâni stai în casă și te bosumfli.
Scuze că nu ies din depresie așa repede cum vrei tu!
Tu mi-ai spus să fac ceva ca să mă simt mai bine.
Da, să ieși din casă, nu să trimiți mesaje pe Cameo.
Înțeleg că nu vrei să mergi în cluburi.
Dar măcar ieși la o plimbare! Vorbește cu un om în carne și oase!
Da. Da, fiindcă tare mă avantajează să vorbesc cu cineva!
Bine.
Sunt Che Diaz. Asta e pentru Kyle! Felicitări pentru decizia anticipată!
O să-i dai pe spate la Institutul de Tehnologie din California!
Incredibil!
- Grozav. Pleci? - Păi…
Încă un motiv să mă simt prost.
Am curs devreme. Nu pot să dorm când înregistrezi.
Haide! Nu pleca ofticată.
Sunt ofticată!
De ce eu mă aleg cu Che care se bosumflă,
în timp ce un sân oarecare din Arizona primește zâmbete și farmece?
Fiindcă nu joc teatru cu tine, Miranda.
Numai asta vrei de la mine? Sex și râsete cu Che Diaz?
Nu-mi vorbi așa! Încerc să te ajut să mergi mai departe.
Nu merit asta.
Nu, nu meriți.
Îmi pare rău.
E în regulă. Doar…
Încearcă să ieși din casă săptămâna asta, bine?
„Carrie Bradshaw adoră rujul mov.”
Ăsta e titlul articolului ei despre cartea mea tristă și emoționantă?
Uită de interviurile de pe internet!
Mii de femei care au iubit și au pierdut, din toate colțurile țării,
vin la New York pentru VăduvCon, iar tu vei fi regina lor.
Rareori auzi ceva pozitiv și ceva negativ în aceeași propoziție.
Trei cuvinte: vânzări de cărți. O să te adore!
E ca un concert rock, dar pentru oameni triști.
Ca un concert Wilson Phillips.
- A venit programarea de la 15:00. - Să intre!
E coordonatoarea evenimentului. Să nu-i spui VăduvCon!
Urăște denumirea asta.
Se numește „Viață după moarte: O poveste cu văduve”.
Doamne, ce lung e!
- Da. - Cioc, cioc!
Carrie Bradshaw! Bună, străino!
Doamne! Karen.
Moore! Îți amintești? Mereu îi fac să-și dorească mai mult.
Mi se spune Kerry. Nu e momentul ideal să fii albă și să te cheme Karen.
- Ți-ai schimbat numele în Kerry? - Da, Kerry cu K.
Bună! Salut, Carrie cu C!
Vă cunoașteți?
- Da! - Da.
N-am vrut să-ți spun și să stric surpriza, dar ne știm de mult.
- Am fost partenere de scris. - Agentul nostru literar ne-a cuplat
la începutul anilor '90, pentru cât? O lună, cred.
Scriam o comedie romantică pentru un studio mare.
Un studio mare? Nu ne întâlneam cu un tip la Starbucks?
Lucra la un studio.
Dar cineva n-a venit la prezentarea finală.
El sau eu?
Sincer, habar n-am. Eram beată în anii '90.
Genul ăsta de comedie ar fi făcut din filmul nostru un succes.
Dar cineva m-a lăsat singură cu comanda ei de mochaccino.
Presimt că de mine e vorba. Deși n-am băut niciodată mochaccino.
Apropo, mă duc să-mi iau o cafea și vă las să povestiți.
Mersi, Amanda!
Doamne! Cât de tare te-ai înfuriat când a apărut filmul 27 de rochii?
Nu l-am văzut, deci deloc?
Frate, ne-au copiat scenariul. Ții minte?
Eroina noastră n-a vrut să-și poarte rochia urâtă de domnișoară de onoare?
Experiența de domnișoară de onoare apare destul de des în filme.
Nu așa cum am scris-o noi două. Dacă ai fi venit la întâlnire!
- Afurisită să fiu! - A trecut.
Nu, mă bucur că participi la eveniment.
Am tras niște sfori să-ți obțin locul principal.
- Mulțumesc. - Să nu mă lași baltă de data asta!
Nu. Îmi pare rău pentru tot, Karee.
- Nu eram scenaristă de film. - Nici vorbă!
Glumesc. Carrie, glumesc.
Dar, serios, vreau să vii la timp. Conduc cu mână de fier.
O să vin. Nu prea mă îmbăt zilele astea.
Salut! Ce mai faci?
- Che, vreau să-ți cer o mare favoare. - Orice.
Câtă vreme nu trebuie să consum energie.
Avem o problemă.
Vreau să vii cu mine la VăduvCon.
- Ce dracu' e VăduvCon? - O convenție a femeilor triste
care și-au pierdut iubirea vieții lor.
Am avut și eu un apartament ca ăsta.
N-am mai fost invitată de mult să vorbesc în fața unei mulțimi atât de mari.
Am emoții. Iar tu nu te temi de nimic.
E ciudat, nu mă simt deloc așa.
- Știu că cer mult. - Da, este. Pentru un fătălău ca mine.
Dar da. Ce naiba, e pentru tine.
- Mulțumesc! - În plus,
mami a zis că trebuie să ies din casă săptămâna asta.
- Mami? - Miranda.
Da.
Tăcerea asta spune multe.
- Bună! Bun-venit în Brooklyn! - Bună! Mulțumesc.
- Fac paella. - Cum am promis, am adus vinul.
Avem un cabernet minunat pentru noi și acest impostor pentru Miranda.
Minunat! Intrați!
- Mulțumesc! - Ce frumos e!
Kool-Aid de struguri, cald.
Cu asta seamănă.
Scuze, e viitorul fost. Trebuie să răspund rapid.
Ne-am despărțit urât. Încercăm să avem un divorț bun.
Cum adică? Fără ordine de restricție?
Serios, crezi că veți rămâne prieteni?
Nu știu… A făcut parte din viața mea atâția ani!
Niciunul dintre noi nu-și poate imagina o ruptură totală.
Așa că ne scriem mesaje despre Nets.
Cred că „ruptură totală” e esența despărțirii mele.
Am crezut că voi păstra legătura cu fostul soț, Trey,
dar el nu a vrut.
- Paguba lui! - Da.
Crezi că tu și Steve veți fi prieteni cândva, după divorț?
Sper că da.
Dar mai avem ani-lumină până să vorbim despre divorț.
Voi ști că facem progrese când Steve mă va privi în ochi,
în loc să se uite în altă parte, ca un cățel bătut.
Unul dintre voi trebuie să deschidă discuția. Cred că pe tine pică sarcina.
Nu, nu! Trebuie să fie inițiativa lui.
Eu am provocat răul, așa că trebuie să îndur
și să-l las să se dezmeticească.
Nu știu dacă e cea mai bună abordare.
- De ce nu? - A spus ceva cândva.
Ce a spus?
Au trecut luni bune, dar a spus…
că n-o să-și scoată niciodată verigheta.
Până când moartea vă va despărți.
- Ar fi foarte romantic dacă n-ar fi… - Viața mea. De ce nu mi-ai spus?
Pentru că n-am vrut să-ți dau încă un motiv să te învinovățești.
Și singurul motiv pentru care îți spun acum
e ca să te motivez să vorbești cu el.
Nu cred că se va trezi într-o zi
și, ca prin minune, va fi pregătit să meargă mai departe.
Nu putem sări direct la partea jenantă cu mesajele?
Săptămâna asta, am dat peste o fostă de care nici nu-mi aminteam.
O fostă parteneră de scris.
Se pare că despărțirea n-a mers bine.
De fapt, am mai multe probleme cu Karen decât am cu Aidan.
Gata. Cine e Aidan?
Fostul logodnic.
Mi-a stârnit curiozitatea.
- Mai vorbești cu el? - Nu, n-am mai vorbit de câțiva ani.
Știi ce face?
Acum locuiește în Virginia și a divorțat acum cinci ani.
Și-a vândut compania de mobilă către West Elm pe bani frumoși.
- Ce făceam înainte să apară internetul? - Nu sunt mândră de mine.
CĂTRE: AIDAN SHAW SUBIECT: SALUT, STRĂINE!
Salut, străine! Mă mai ții minte? Dacă ai tot acest e-mail, sunt eu, Carrie.
Mă gândeam la tine zilele trecute și mă întrebam ce mai faci.
Drăguț! Ce zici de casa asta?
Fii serioasă! Uită-te la suprafață!
Ne trebuie mai mult spațiu doar pentru genți și pantofi!
Știi ce? Asta e lumea ta, preia tu controlul.
- Te las pe tine. - Cu plăcere! Eram doar politicoasă.
Am găsit deja locul perfect.
Unde a dispărut site-ul?
Computerul ăsta nou e rapid. Prea rapid.
Ai grijă, vitezomano, nu apăsa pe „Trimite”!
Ce să nu trimit?
E-mailul pe care n-am avut curaj să-l trimit unui fost iubit.
Am scris și eu câteva și toate încep cu „sper că îți merge bine”
și se termină cu o poză a contului meu bancar.
Nu, cu noi nu e așa.
Aș vrea să aflu mai multe, dar dacă nu are duș cu aburi și garaj de două mașini
la sud de autostradă, nu e momentul lui.
A revenit.
Iat-o!
CASĂ ÎN HAMPTONS
Carrie, iei casa asta?
Da. Dar tu?
Am luat-o deja. Casele fabuloase dispar repede.
Din nou, din politețe…
Bună! Te-ai trezit devreme.
N-ai putut dormi fiindcă abia aștepți să mergi la VăduvCon?
De asta te-am sunat. Te-ai uitat afară?
Ce frumos e!
Se anunță un ciclon-bombă.
Nicio văduvă nu va putea să intre sau să iasă din oraș.
Nici nu e nevoie. Toate sunt la Sheraton de marți.
Bine. Cred că, în situația asta, poți anula.
Mă refer la noi.
Nu, nu pot. Nu pot anula.
Kerry nu m-ar ierta niciodată.
Ai vorbit despre tine la persoana a treia?
Nu.
Kerry a fost partenera mea de scris.
Ea organizează evenimentul și deja se așteaptă să nu apar,
deci nu mă pot fofila.
Credeam că o să vinzi cărți și o să le citești văduvelor îndurerate.
Și asta. Te rog, vino!
Am nevoie de tine acolo.
Vreau să fac treabă bună pentru femeile astea.
Le-au murit soții.
- E o nebunie afară. - Și al meu a murit.
- Ne vedem la 13:00. - Mulțumesc.
Bună, scumpo! Unde te duci?
Totul e înzăpezit și fac ciocolată caldă, cum făceam când erai mică.
Mă duc la Blake.
Părinții lui sunt blocați în Connecticut, deci azi e ziua cea mare. E perfect.
Bine. Deci azi e ziua cea mare, se întâmplă!
- Pa! - Stai!
Mamă, să nu crezi că o să mă îmbrățișezi.
Nu te îmbrățișez.
M-am îndepărtat de aragaz fiindcă e cald.
- Pa, tată! - Unde se duce?
O să facă chestia despre care ai zis că nu vrei să auzi.
Bine.
- E gata ciocolata caldă? - Da.
- La naiba, mi-au anulat mașina! - Îmi pare rău, iubito.
Dar, dacă tot te-ai îmbrăcat, poți veni cu mine la prânzul de pe Wall Street.
De ce crezi că mașina ta vine?
Terry a rezervat un Tahoe. Ăla poate traversa și o apocalipsă nucleară.
În plus… are scaune încălzite.
Și știi că-ți plac scaunele încălzite.
Nu renunț la eveniment pentru o păsărică caldă.
Nu vorbi aiurea. Fără mașină sau taxi, cum ajungi acolo?
MoMA mă omagiază ca regizor de culoare. Merg cu sania trasă de câini dacă trebuie.
Bine. Bine, te duc eu.
N-am nevoie de un cavaler cu Tahoe ca să ajung acolo.
- Pot să ajung și singură. - Bine, fă ce vrei.
Da, asta o să fac.
E Lily. O secundă.
Mamă, am oprit deja de trei ori ca să meargă tata la baie.
Bună, sunt mama. E totul în regulă?
Blake nu are prezervative.
Ce? Cum rămâne cu „din clasa a cincea” și „ne descurcăm”?
Fiecare a crezut că celălalt le primește.
Spune-i chiar acum să se ducă să-și ia.
Se teme că farmacistul de aici îi va spune mamei lui,
iar ea nu are atitudinea ta pozitivă.
Te duci tu?
- Tată! - N-am de gând să ies pe viscol
ca să vă iau prezervative!
Bine, nu contează.
Blake a căutat pe Google „cum să te retragi”. Încercăm așa.
Bine. Pa!
Lily. Lily!
E cineva?
Bună!
Vă rog, deschideți! Vă rog! E o urgență.
E închis! N-a venit nimeni la muncă.
Vă rog!
Fiica mea are nevoie de prezervative!
Vă rog! Vă rog!
Bună, Charlotte! Am văzut cele două apeluri ratate. E totul în regulă?
Carrie! E o urgență! Sunt la doi pași de tine!
Ai prezervative?
De ce ai nevoie de prezervative
și de ce crezi că aș avea?
Făceai sex cu tipul ăla, Franklyn, și am crezut…
Ce ai crezut? Că-mi fac griji că rămân gravidă?
Nu, nu știu, pentru boli venerice sau altceva.
Credeai că am o boală venerică?
Nu, sigur că nu.
Am înnebunit căutând prezervative pentru Lily.
Am fost la trei farmacii și toate erau închise.
Ai ieșit la vânătoare de prezervative pe vremea asta?
Carrie, sunt mama ei.
Eu n-am putut s-o conving pe mama să mă ia de la școală.
Mult noroc și, orice s-ar întâmpla, mergi mai departe!
Nu lăsăm puțină zăpadă să ne oprească, nu?
Nu, nici vorbă!
VIAȚĂ DUPĂ MOARTE
- Poftim biletul. - Mulțumesc.
Che!
Doamne! Semeni cu tipul de la care cumpăram brazii de Crăciun.
Așa voiam să arăt. Da.
Îți stă bine.
Un vibrator?
Bine. Un vibrator.
- Bună! - Da, Bagheta Văduvei.
Bestsellerul nostru, doar pe comandă.
Nu? Doamne!
O statistică amuzantă. O treime dintre femeile peste 60 de ani sunt văduve.
Iar în duminica Super Bowl, celelalte două treimi își doresc să fi fost!
Mi-am pierdut soțul la 45 de ani.
A murit abia la 60 de ani, l-am pierdut într-un IKEA. „Unde e?”
Parcă e comedianta morții.
Dezavantaj: da, e mort.
Avantaj: probabil că și mama lui e moartă!
Am fost atât de ocupată să jelesc, încât n-am aflat că moartea e amuzantă?
- Dezavantaj: e mort. - Carrie! Ai venit!
Sunt șocată.
Maddie Thomas e greu de egalat.
„De ce te uiți la porcăria aia?”
- Eu urmez? - Da. Vino cu mine!
Dezavantaj: mort.
- Repede. Haide! - Avantaj: înghețată la cină!
Dezavantaj: mort.
Doamne, cartea mea nu stârnește râsete. Poate un zâmbet sarcastic, cel mult.
- Bună asta! - Tu faci comedie. Scrie-mi o glumă.
Nu. Nu, frate. Zilele astea, nimic nu mi se pare amuzant.
Și noi cu cine ar trebui să ne cuplăm? N-a mai rămas nimeni.
Bărbații mor mai repede decât florile de la magazinul din colț.
- Tu urmezi. - Ce trist!
Cred că mor înainte să le cumperi.
Doamne! Eu o să fiu ciclonul-bombă.
- Îmi trebuie o glumă. Una! - Bine.
Marfa e comică, deci poate ceva de genul:
„Bagheta Văduvei nu are garanție pe viață,
dar nici soțul meu n-a avut.”
- Bine. E bună! - În regulă.
Adevărul e că totul îmi amintește de el.
Cu excepția vibratorului de afară, pentru că, drăguță,
dacă eu am orgasm, soțul meu sigur nu e prezent.
- La naiba! - N-a zis denumirea vibratorului.
Asta e partea amuzantă.
- Așa că s-ar putea să fie bine. - Mulțumesc! Vă iubesc!
Cumpărați-mi cartea, Înghețată la cină, și țineți minte că, deși el a murit…
Tu n-ai murit!
Sunt încântată s-o chem pe scenă pe invitata principală,
autoarea de bestsellere New York Times și mereu comica Carrie Bradshaw.
Nu sunt comică.
Fă-i praf! O să fie bine!
Bună ziua!
N-aș fi bătut atâta drum prin zăpadă
dacă știam că Bagheta Văduvei e doar pe comandă.
O să vă citesc din cartea mea, Iubire pierdută.
Lisa, mulțumim că ai înfruntat apocalipsa de zăpadă și ai venit.
Tatăl meu, dramaturg, spunea mereu:
„Chiar dacă e o singură persoană, se ține spectacolul.”
Să vorbim despre filmul tău, Primul, dar nu ultimul.
Cele trei femei de culoare pe care le urmărești sunt adevărate puteri.
Ce te-a făcut să le alegi, din atâtea premiere în istoria noastră?
Mulțumesc, Jennifer.
Am decis să încep cu femei
care au doborât bariere în afaceri, educație și drept.
Femei care făceau asta când lumea le spunea:
„Nu, nu se poate.
N-ar trebui.
Nu ai voie.”
Am o fiică și vreau ca ea și toți tinerii să afle
despre nenumăratele eroine neștiute care au clădit America.
Cercetarea pentru acest film cred că ți-a luat ani întregi.
Opt ani, de fapt.
Și sunt căsătorită și am trei copii, deci e un miracol că n-a durat 18.
Bine.
Dar…
a fost important pentru mine să fac acest film,
deoarece foarte multe femei de culoare încă aud „nu” în fiecare zi
și am speranța
că acest film le va încuraja puțin să meargă înainte,
dacă nu sunt la fel de norocoase ca noi, cele care avem sprijin acasă.
Mamă, mulțumesc mult!
Da. Bun, ți-am luat pachetul mixt.
Ai clasic, subțire, striat.
L-aș evita pe cel care se încălzește, o să te iriți foarte ușor acolo jos.
- E frig și ninge tare. - Bine.
- Mulțumesc! - Bine.
„Am crezut că, în timp, durerea va păli,
că nu-mi va mai umple fiecare fibră, așa cum a făcut-o atâta timp.
Tristețea nu a scăzut deloc, dar eu am tot crescut,
până când am devenit atât de mare, încât durerea mi s-a părut mai mică.
Apoi mi-am dat seama că venise timpul.
Nu mergi mai departe fiindcă ești pregătită,
ci pentru că nu mai ești cea care erai.”
Bună, Carrie! Maddie Thomas.
- Desigur. - A fost minunat!
Mulțumesc.
Voiam să-ți mulțumesc pentru carte.
Mi-a plăcut mult.
Cred că aveam nevoie să plâng.
- Așa e. - Sigur că da.
- Așa e. Mulțumesc. - Haide!
- Să vindem niște cărți! - Revenim la ora 16:00.
Prindeți rând la coadă la toaleta femeilor!
Știți că va fi lungă, nu?
Sunt numai femei aici.
- Serios, Carrie, ai fost bestială! - Mulțumesc că ai venit.
Nu, eu îți mulțumesc!
- Pentru ce? - Mi-ai oferit perspectivă.
Vouă v-a murit iubirea vieții,
iar acum vreți să râdeți și să mergeți mai departe.
Mie mi-a murit orgoliul.
Da, și indiferent câtă fragilitate simt, și eu trebuie să-mi văd de viață.
Bine. E bine.
- Mă duc să vând cărți. - Eu o să schiez până acasă.
- Pa! - Pa! Vorbim mai târziu.
- Bună! - Bună!
Bună!
Bună! Ce faci aici?
Împăturesc rufele.
Unde e Brady?
La Scout. Am decis să-i dau câteva ture.
- Lucrează la bar acum? - Da. Lucrează la bar.
- Te deranjează? - Nu, deloc. E o noutate.
Ascultă, oricum voiam să vorbesc cu tine.
- Cum merge căutarea apartamentului? - Nu merge. Nu se găsește nimic.
Nu mă mut.
Cum adică nu te muți?
La terapie, ai spus că o să-ți găsești o locuință.
Da. Am mințit.
Și ce facem acum? Pentru că nu mai pot trăi așa.
Vin aici, spăl rufele, las medicamentele lui Brady,
arunc mâncarea mucegăită de la Whole Foods din frigider.
Ai zis că-ți găsești o casă, așa că am fost…
Asta e casa mea! A mea!
Serios? Să-i spui asta ipotecii care e doar pe numele meu!
Eu am făcut-o! Bucătăria asta, eu am construit-o!
Era o văgăună înainte să fac eu totul.
Eu am făcut totul aici!
Dușumeaua asta, șemineul, biblioteca dracului…
Toată e casa mea. Casa mea!
N-ai vrut niciodată să te muți în Brooklyn.
Nu m-ai vrut nici pe mine și nici măcar nu l-ai vrut pe Brady!
Așa că du-te și găsește-ți altă casă și dispari dracului din viața noastră!
Îmi pare rău.
Îmi pare rău, Miranda. Te rog! Hei!
- Nu poți pleca așa! - Doamne!
N-am vorbit serios despre Brady. M-ai luat prin surprindere.
- Noi nu suntem așa! - Nu pot…
Nu suntem așa. Te rog!
Nu te poți urca în metrou plângând.
Stai aici cu mine. Bine? Până ne calmăm. Te rog!
Te rog!
Nu pot…
Îmi pare rău că te-am rănit atât de mult.
Știu.
Aș vrea să pot face ceva care să ne ajute să trecem peste…
Ce-i asta?
- Ce e asta, Steve? - Nu e ceea ce pare.
Pare că ți-o tragi cu cineva în patul nostru. Nu asta e?
Nu. Adică, poate.
Lasă-mă să ghicesc. Cu tipa de la Whole Foods.
Desigur! Nu cumperi mâncare organică decât dacă vrei să impresionezi pe cineva.
Nu-mi vine să cred!
Nu cred că ai fost îmbufnat luni întregi, făcând-o pe victima,
lăsându-mă pe mine să spăl toate rufele și vasele,
când tu deja ți-o trăgeai cu alta!
Cine a zis că sunt victimă? Asta e în capul tău.
Tu ai mers mai departe, la fel și eu. Nu-s nicio victimă!
Grozav. Greșeala mea.
Nu ești victimă.
E foarte bine, fiindcă îmi făceam griji că nu-ți vezi de viață. Și ghici!
Deja ți-ai văzut de viață. Deci mă bucur pentru tine.
Mă bucur pentru noi. Chiar mă bucur.
Bine. Păi, atunci…
Tu bucură-te de sexul organic, produs local,
iar eu voi întocmi actele de divorț.
Nu-ți face griji pentru mine,
n-o să plâng în metrou în seara asta.
- Bună! - Bună!
Doamne… Habar n-am cum am ajuns eu și Steve
de la iubire la circul ăsta de rahat,
dar trebuia să ne despărțim mai devreme,
când mai aveam o șansă să fim prieteni.
Doamne!
Păi, asta e…
Cam la asta mă gândeam în legătură noi.
Având în vedere cum stau lucrurile acum…
nu cred că o să fie mai bine.
Da.
N-o să fie.
Două despărțiri consecutive.
Mă descurc de minune.
Și uite-așa, mi-am dat seama
că unele relații sunt menite să rămână în trecut.
…și mă întrebam ce mai faci. Ce mai faci? Sper să ne auzim.
Iar altele nu.