Įdomu, ar ji laukia?
Kere Bredšou!
-Labas, mergužėle! -Labas.
Pirmiausia norėčiau padėkoti, kad sutikai susiskambinti sekmadienio rytą.
Nes, žinai, esu suknistai užimta.
Nieko tokio.
Susikambinčiau bet kuriuo laiku dėl knygos turo.
Mintimis jau skrendu iš Niuarko oro uosto.
Faina. Tu suknistai juokinga. Gerai, kiek laiko turi?
Na... Kiek reikės. 40-45 min.? Pakaks?
Viešpatie, ne, tiek daug nereikės, tiesiog greitai peržvelkime.
Supratau, gerai.
Paieškojau apie tave informacijos "Google", daug knygų prirašei.
-Taip. -"Seksas ir miestas". Suprantu tave gerai.
-Taip, tai buvo pirma mano knyga. -Toliau. "Vyrhatanas".
Spėju, Manhatanas, bet su daug vyrų.
-Taip. -Faina.
O dabar pasakok man apie naują knygą "Mylėta ir prarasta".
Pasakoti? O tu neskaitei jos?
Atsiprašau, bet ne, per daug užimta.
Ką apie ją pasakyti sekėjams? Apie ką ji?
Mirtį.
Faina. Supratau.
Ne, rimtai, apie ką ji? Klok.
Tai knyga apie mano vyro mirtį.
Gerai, mergužėle, o kokia lūpdažio spalva tau dabar labiausiai patinka?
Ačiū Dievui.
Šūdas! O ne!
O, varge, žadintuvas nenuskambėjo.
-Kiek dabar valandų? -Dešimta ryto.
-Prakeikimas! -Be to, sekmadienis.
Rimtai?
Praradau bet kokią nuovoką tapusi klajokle.
Klajokle su miela pižama.
Gal susilaikykime nuo komentarų apie madą,
kol neišgėriau kavos, gerai?
Atleisk, tiesiog nesitikėjau širdelių.
Gyvenimas pilnas siurprizų.
Žinai, tikra tiesa.
-Kuo užsiėmusi? -Skyrybų dokumentais.
-Pati juos tvarkai? -Taip.
Akivaizdu, kad šitos skyrybos vyksta bendru sutarimu.
Tikriausiai gera taip skirtis. Manosios tikrai ne bendru sutarimu.
-Vaje! Rokio "Ralph Lauren" reklama! -Rimai?
-Reikia paskambinti Šarlotei! -Gražu.
Labas!
Labas! Ką tik pamačiau Rokio reklamą laikraštyje. Ji nuostabi!
Rimtai? Net nežinojome, kad šiandien pasirodys,
kol Entonis neatėjo su 10 laikraščių.
Visą rytą mano telefonas skamba be sustojimo.
Rokis puikiai atrodo!
-Argi ji nenuostabi? -Mama!
Gerai jau, nuostabus.
Roko žvaigždė! Tikra roko žvaigždė!
Štai koks jausmas būti geru vaiku. Man nepatinka.
Aš taip pat modelis!
Pakaks šokinėti, mažute. Prašau! Tėvelis sako...
-Šūdas! -Tėvelis nusikeikė.
Gabė užšoko ant tėvelio penio!
-Dabar visi lauk. -Mažute, lauk.
-Mamytei ir tėveliui reikia apsirengti. -Lauk.
-Šarlote, perskambinsiu. -Gerai, žinoma.
Mama, ar paskambinai į "Nobu"
dėl rezervacijos man su Bleiku pirmai valandai?
O ne, per visą tą džiaugsmą pamiršau. Tuoj paskambinsiu.
Jau beveik vienuolikta! Negausim vietos.
Jums dar tik septyniolika, tai gal drožkite tiesiog į užkandinę.
Negaliu prarasti nekaltybės po pietų užkandinėje.
-Atsiprašau? -Esu pasiruošusi netekti nekaltybės.
O aš mielai netekčiau klausos.
Dabar ši diena nebus tobula, kaip planavau.
Ir kodėl apskritai reikėjo tai sakyti?
Mes taip džiaugėmės dėl Rokio, kad jai gal pritrūko mūsų dėmesio?..
Gali būti, kartą sesers paltą padegiau.
-Labai skauda? Nuo vieno iki dešimties. -Keturiasdešimt šeši.
Kaip tokia maža mergaitė gali turėti tokią didelę pėdą?
Tik pasakyk, ar lūžęs, nes jei lūžęs, aš dingstu.
Juokiesi, bet aš kalbu rimtai.
Mero pavaduotojas patvirtino mano kampanijos renginį trečiadienį.
Pasiruošk švytėti ir išmelžti kuo daugiau pinigų.
Brangusis, trečiadienį turiu renginį po mano filmo pristatymo MoMa.
-Tu tuo dar užsiimi? -Juk tai mano karjera. Ja užsiimu.
Tai gerai, tik trumpam užsuk į mano renginį,
o tada galėsi eiti į savo.
O tau nesinori į savo renginį trumpam užsukti
ir tada eiti į mano?
-Kaip smarkiai dabar skauda? -Pimpis - trys, lėšų rinkimas - dešimt.
Juokiesi, bet aš kalbu rimtai.
Brangute? Tikėjausi, kad galėsim pasikalbėti šįryt.
O būtina?
Kadangi jau paskleidei tokią svarbią informaciją,
jaučiu, kad turiu įsiterpti.
Lile, baik groti.
Tiesiog... Viskas atrodo daug liūdniau.
Ačiū. Gerai.
Taigi...
-... šiandien didžioji diena? -Nebe.
Bleiko tėvai nusprendė nebevažiuoti į Konektikutą.
Kad ir kaip ten būtų...
... džiaugiuosi, kad papasakojai mums apie savo planus,
nes mano tėvai su manimi
apie seksą nesikalbėdavo.
Dėl to aš stengiausi su jumis atvirai kalbėti apie seksą.
-Gal jau galiu groti? -Norėčiau, kad negrotum.
Tikrai nori žengti tą kitą žingsnį?
Taip. Man patinka Bleikas. Aš patinku jam. Pažįstame vienas kitą seniai.
Gerai. Na... nepamirškite prezervatyvų.
Apie prezervatyvus girdžiu nuo penktos klasės. Tikrai turėsim.
Labai gerai.
Be to, Lile...
Norėčiau, kad pasistengtum patirti malonumą,
ne tik rūpintumeisi juo.
Svarbu pasirūpinti savo poreikiais...
Mama, liaukis.
Pradėjai pozityviai, bet dabar jau erzini.
Supratau.
Kompiuteris nusižudė, kad mane išgelbėtų nuo to baisaus pokalbio.
Šaunuolis kompiuteris.
Savojo nesugebu priversti nebesiųsti man laiškų apie seksualius vienišius.
Jis buvo geras draugas.
Draugavome aštuonerius metus.
Tikiuosi, dabar jis geresnėje vietoje.
Aštuonerius metus?
Nuolat atsinaujinu techniką. Jau turiu naujausią "iPhone".
-Kuris ką tik pasirodė? -Tą, kuris dar tik pasirodys.
Esu labai lojali. Tebeturiu kelionių agentą.
O tu taip pat labai lojali.
Padedi išsirinkti kompiuterį per savo pietų pertrauką.
Turiu pripažinti, kad pakviečiau tave pietų vedina savanaudiškų motyvų.
Noriu tavęs kai ko paklausti.
Tebūnie, imk vieną mano inkstą. Kairįjį.
Matai, dar niekada neprašiau kitos moters kartu vasarą atostogauti prie jūros.
Per daug tragiškai skamba.
Sema, nori važiuoti į Hamptonsą kartu?
Nebeištversiu dar vieno savaitgalio
viename kambaryje su draugų vaiko banglente.
Mudvi, du miegamieji ir trys vonios kambariai prie paplūdimio?
Smagu, puiku ir nė kiek netragiška.
Visad svajojau, kad pasipirštum man labiau romantiškoje vietoje
nei "Apple" parduotuvė, bet "taip".
Taip, Sema, praleisiu su tavimi vasarą!
-Šitas tiks? -Taip.
Lauke šalta.
-Eikš. -Kur? Abu ką tik grįžome.
Žinau, bet noriu apsikabinti.
Apsikabinti? Kas aš tau? Meškiukas Padingtonas?
Šįvakar nenusiteikusi glamonėms. Gal tiesiog pamiegokime?
Žinoma.
Labanakt.
Ei! Čė Diaz sveikina Rori Apton su gimtadieniu!
Ką ten veiki? Maniau, miegosime.
Tu miegok, o man dar reikia įrašyti kelis pranešimus.
Per šiandien nespėjau.
Kaip tai? Tai ką visą dieną veikei?
Klausyk, kadangi į klubus nenoriu eiti, tai vienintelis būdas
man užsidirbti pinigų, todėl verčiau patylėk.
Nieko nesakau, tiesiog įdomu, kokiu balsu ką tik kalbėjai?
Toks jausmas, kad varai ant manęs. Rimtai varai.
Jei taip įdomu, šitas mano balsas reiškia "tikiuosi, gyvenimas nesibaigė".
Mano sekėjai juk dar nežino, kad susimoviau televizijoje
ir mano karjerai galas...
Dėl to internete apsimetinėji, kad jautiesi gerai?
Socialiniai tinklai ne tam skirti?
-Ten spenelis? -Taip. Tikrai.
Kartais man atsako. Kas dabar?
Nesijaudink, tas spenelis kažkur Arizonoje.
Nesijaudinu.
Tik man neramu. Neišeini iš buto kelintą savaitę.
Atsiprašau, kad man depresija nepraėjo taip greitai, kaip norėjai.
Pati sakei, kad turėčiau daryti tai, kas pakeltų nuotaiką.
Kalbėjau ne apie pranešimus. Norėjau, kad išeitum iš namų.
Nenori eiti į klubus, suprantu,
bet išeik pasivaikščioti, pasikalbėk su gyvais žmonėmis.
Būtinai, nes juk dabar tik to man ir trūksta.
Kaip nori.
Čia Čė Diaz. Linkėjimai Kailei! Sveikinu laiku priėmus sprendimą.
Esu tikra, kad Kalifornijos technologijų institute tau pasiseks!
Negaliu patikėti.
-Tai ką? Dabar išeisi? -Aš...
Darai viską, kad dar blogiau pasijausčiau.
Man paskaitos anksti. Negaliu miegoti, kai dirbi.
Ei, neišeik užsiraukusi.
Bet aš užsiraukusi!
Kodėl man atitenka liūdnoji Čė,
o kažkoks spenelis iš Arizonos gauna tavo šypseną ir visą žavesį?
Nes būdama su tavimi, Miranda, nevaidinu.
Nori tik to personažo, su kuriuo linksma ir galima pasidulkinti?
Nekalbėk šitaip. Stengiuosi tau padėti.
Nenusipelniau šito.
Nenusipelnei.
Atleisk.
Viskas gerai. Tiesiog...
Tiesiog pasistenk bent šią savaitę išeiti trumpam iš namų.
"Kerė Bredšou žavisi tamsių uogų spalvos lūpdažiu" - ji taip pavadino
straipsnį apie mano širdį veriančius memuarus.
Pamiršk tuos internetinius interviu.
Tūkstančiai moterų, kurios mylėjo ir neteko, susirinks į našlių sambūrį,
o tu būsi jų karalienė.
Retai girdi sakinį, kuriame yra šis tas pozityvaus ir negatyvaus.
Svarbu tik du žodžiai - parduoti knygą. Tos moterys pamils tave.
Tai lyg roko koncertas, tik liūdniems žmonėms.
Kaip Vilsono Filipso koncertas.
-15 val. susitikimui atėjo... -Siųsk ją čia.
Čia renginio koordinatorė, tik nevadink jo našlių sambūriu. Joms nepatinka.
Renginys vadinasi "Gyvenimas po mirties: vienos našlės istorija".
Dieve, kiek žodžių.
-Tikrai. -Tuk, tuk!
Kere Bredšou! Labas, šimtas metų!
Jergutėliau... Karen.
Mur! Atsimeni? Nes priverčiu juos norėti daugiau.
Dabar aš Kerė, nes baltaodei su vardu Karen šiuo metu sunku...
-Pasikeitei vardą į Kerė? -Taip, dabar aš Kerė.
Teisingai, tu juk taip pat Kerė.
Judvi pažįstamos?
-Taip! -Žinoma.
Nenorėjau tau sakyti ir taip sugadinti staigmenos, bet mes seniai pažįstamos.
-Kadaise kartu rašėme. -Mūsų agentė supažindino mus...
Devyniasdešimtųjų pradžioje? Bendravome kokį mėnesį?
Rašėme scenarijų romantinei komedijai didelei studijai.
Didelei studijai? Regis, turėjome susitikti su vienu vaikinuku "Stabucks"?
Jis dirbo studijai, tik kai kas neatėjo į paskutinį susitikimą.
Jis ar aš?
Jei atvirai, nenumanau. Tuo metu daug gerdavau.
Tokia komedija būtų galėjusi tapti tikru kino teatrų hitu.
Bet kai kas paliko mane su savo mokačinu.
Įtariu, tai buvau aš, nors niekada nemėgau mokačino.
Tai gal aš nueisiu išgersiu kavos, kol jūs paplepėsite. Gerai?
Ačiū, Amanda.
Viešpatie. Labai pykai, kai "27 suknelės" pasirodė? Tiesiog...
Aš... nemačiau jo, tad ne, nepykau.
Jie sutaršė mūsų scenarijų, pameni?
Pameni, pagrindinė veikėja nenorėjo vilktis tos bjaurios pamergės suknelės?
Na, pamerges filmuose dažnai rodo.
Bet visai ne taip, kaip mes norėjome. Kaip gaila, kad tada neatėjai!
-Tokia jau aš. -Kas buvo, pražuvo.
Džiaugiuosi, kad dalyvausi šitame renginyje.
Aš net pasirūpinau, kad taptum pagrindine pranešėja.
-Ačiū. -Tik šįkart manęs nepavesk!
Ne. Aš... Labai atsiprašau dėl to, kas nutiko, Kere.
-Matai, nesu scenarijų rašytoja. -Ne, nesi.
Juokauju. Kere, tikrai juokauju.
Bet jei rimtai, šįkart privalai pasirodyti. Man tai svarbu.
Pasirodysiu. Retai kada pasigeriu dabar.
Ei. Kaip reikaliukai?
-Čė, noriu paprašyti paslaugos. -Padarysiu viską.
Jei tik nereikės per daug judėti.
Turime problemą,
privalai eiti su manimi į našlių sambūrį.
-Kas čia per velnias? -Vieta, kur renkasi liūdnos moterys,
kurios neteko savo mylimųjų.
Kadaise pati tai patyriau.
Jau daug metų manęs neprašė kalbėti
prieš tokią didelę auditoriją.
Aš nervinuosi, o tu juk bebaimė.
Juokinga, bet dabar visai nesijaučiu bebaimė.
-Žinau, daug iš tavęs prašau. -Kaip iš tokios bailės kaip aš...
Tai jau tikrai, bet dėl tavęs - tebūnie.
-Ačiū. -Be to,
mamytė liepė šią savaitę bent kartą iš namų išeiti.
-Mamytė? -Miranda.
Taip.
Ta tyla daug pasako.
-Sveikos atvykusios į Brukliną. -Labas, ačiū.
-Gaminu paeliją. -Kaip žadėjome, atsinešėme vyno.
Atsinešėme puikaus kabernė ir šito marmalo Mirandai.
Puiku! Užeikite!
-Ačiū! -Kaip čia gražu.
Šiltą vynuogių limonadą.
Štai ką man šitas vynas primena.
Atsiprašau, čia vyras, su kuriuo skiriuosi. Turiu atsakyti.
Nors ir apsipykę, bandome padoriai išsiskirti.
Ką tai reiškia - jokių kardomųjų priemonių?
Tikiesi, kad liksite draugais?
Nežinau, juk jis taip ilgai buvo mano gyvenimo dalis.
Nesinori visiškai susvetimėti.
Dabar aptarinėjame "Nets" žaidimą.
Mano skyrybose susvetimėjimo netrūksta.
Visad maniau, kad ir toliau bendrausiu su buvusiu vyru Trėjumi,
bet jis pats šito nenorėjo.
-Daug neteko. -Taip.
Kaip manai, judu su Stivu liksite draugais po skyrybų?
Viešpatie, tikiuosi, taip.
Tik kol kas net apie skyrybas nesugebame pasikalbėti.
Suprasiu, kad ledai pajudėjo, kai Stivas pradės man į akis žiūrėti,
vietoj to, kad vaikščiotų nudelbęs akis kaip nuspirtas šuniukas.
Vienas jūsų vis tiek pirmas turės apie tai prabilti ir aš manau, tai turi būti tu.
Ne, tikrai jis.
Aš viską sugrioviau, o dabar turiu duoti laiko
susivokti ir nusiraminti.
Nežinau, ar tai teisingiausias požiūris.
-O kas negerai? -Tiesiog jis kai ką pasakė.
Ką jis pasakė?
Prieš kelis mėnesius jis pasakė, kad niekada nenusimaus vestuvinio žiedo.
Kol mirtis jus išskirs.
-Būtų labai romantiška, jei tai nebūtų... -Mano gyvenimas. Kodėl nesakei?
Todėl kad ir taip turi dėl ko graužtis.
Ir dabar sakau tik todėl,
kad pirma pradėtum su juo kalbėtis.
Nemanau, kad jis kurią dieną nubudęs
stebuklingai bus pasirengęs gyventi toliau jau kitaip.
Neįmanoma kažkaip pereiti prie tos keisto susirašinėjimo etapo?
Aš šią savaitę sutikau savo buvusiąją, apie kurią jau buvau pamiršusi.
Buvusią rašymo partnerę.
Mūsų skyrybos, regis, taip pat buvo nevykusios,
nors man pačiai daugiau nuoskaudų likę po Eideno nei Karen.
Gerai. Kas tas Eidenas?
Jos buvęs sužadėtinis.
Labai įdomu.
-Bendrauji su juo? -Ne, jokio kontakto daugybę metų.
Gal numanai, kaip jam sekasi?
Jis dabar gyvena Virdžinijoje, prieš penkerius metus išsiskyrė,
pardavė savo baldų gamybos įmonę už nemažą sumą pinigų.
-Ir ką mes veikdavome be interneto? -Nesididžiuoju tuo.
KAM: EIDENUI ŠO TEMA: LABAS, NEPAŽĮSTAMASIS...
Labas, nepažįstamasis... Pameni mane? JEI tai vis dar tavo el. p., čia aš, Kerė.
Anądien tave prisiminiau... pasidarė įdomu, kaip tau sekasi.
Kaip miela. Kaip tau šitas namas?
Gal nusileisk ant žemės? Pažiūrėk, kiek kvadratų.
Ten tilps tik mūsų lagaminai ir batai, reikia daugiau vietos.
Žinai, tai tavo pasaulis, tai tu ir ieškok.
-Prašom. -Mielai. Tik norėjau būti mandagi.
Jau radau tobulą vietą.
Ei, o kur interneto svetainė dingo?
Šitas naujas kompiuteris greitas. Kiek per greitas.
Ei, atsargiai, greituole, nepaspausk "siųsti".
Ko nesiųsti?
To el. laiško, kurį parašiau, bet bijau išsiųsti buvusiam vaikinui.
Parašiau daug tokių, visi jie prasideda "Tikiuosi, tau sekasi gerai...",
o gale - ekrano su mano banko sąskaita kopija.
Ne, mano atvejis kitoks.
Norėčiau išgirsti daugiau, jei jis turi garinį dušą ir dvivietį
garažą į pietus nuo greitkelio, kitaip nieko nebus.
Vėl turime.
Štai jis.
NAMAS HAMPTONSE
Kere, ar imi šitą namą?
Taip. O tu?
Jau paėmiau. Geri variantai greitai išgraibstomi.
Vėlgi aš tiesiog mandagi.
Ei, tu ankstyva.
Negali užmigti, nes džiaugiesi našlių suvažiavimu?
Dėl to ir skambinu. Ar žiūrėjai pro langą?
O, kaip gražu.
Artinasi pūga.
Panašu, našlės negalės nei įvažiuoti į miestą, nei iš jo išvažiuoti.
Joms ir nereikia. Jos "Sheraton" viešbutyje nuo antradienio.
Esant tokioms oro sąlygoms, manau, galėtum atšaukti savo kalbą.
Tiksliau, mūsų žygį ten.
Ne, ne, negaliu. Negaliu atšaukti.
Kerė mane prakeiktų.
Tu apie save kalbi trečiuoju asmeniu?
Ne.
Ta Kerė - mano buvusi rašymo partnerė.
Ji organizuoja tą renginį ir labai tikisi, kad dalyvausiu,
tad niekur nedingsiu.
Galvojau, tu ten pardavinėsi knygas ir skaitysi gedinčioms našlėms.
Taip, bet labai prašau, važiuojam kartu.
Be tavęs man bus sunku.
Labai noriu padėti toms moterims.
Juk jų vyrai mirė.
-Už lango žemė su dangumi maišosi. -Mano gyvenime taip pat.
-Pasimatysime pirmą. -Ačiū.
Ei, brangute. Kur eini?
Šiandien sninga, verdu kakavą, kokią virdavau, kai maža buvai.
Važiuosiu pas Bleiką.
Jo tėvai įstrigo Konektikute, pasinaudosime proga.
Supratau. Vadinasi, tai įvyks šiandien!
-Viso. -Palauk!
Mama, nė nebandyk manęs dabar apkabinti.
Neketinau.
Tiesiog prie viryklės taip karštą, teko pasitraukti.
-Viso, tėveli. -Kur ji išsiruošė?
Ji eina užsiimti tuo, apie ką, tu sakei, nė nenori girdėti.
Supratau.
-Kakava paruošta? -Taip.
-Prakeikimas, automobilį atšaukė! -Užjaučiu, mažute.
Bet kadangi tu jau pasipuošusi, galime važiuoti į mano pietus Volstrite.
Manai, tavo automobilis atvažiuos?
Teris užsakė "Tahoe", kuris gali važiuoti per branduolinę apokalipsę.
Be to... turi šildomas sėdynes.
O tau juk tokios patinka.
Neaukosiu savo renginio dėl šiknos šildytuvo.
Nekvailiok, nebeturi automobilio, kaip nuvažiuosi?
Mane pagerbs kaip juodaodę filmų kūrėją, važiuosiu šunų tempiamomis rogėmis.
Gerai jau, pavėžėsiu.
Ne, man nereikia riterio su spindinčiu "Tahoe".
-Pati nuvažiuosiu. -Gerai, kaip nori.
Taip, galiu pati.
Lilė. Vieną sekundėlę.
Mama, jau taip tris kartus darėme pauzę, kol tėtis pasisiojo.
Labas, čia mamytė, ar viskas gerai?
Bleikas neturi prezervatyvų.
Kaip tai? Juk sakei, kad tikrai turėsite.
Aš maniau, kad jis nupirks, jis manė, kad aš.
Liepk jam eiti ir nupirkti.
Jis bijo, kad gretimoje vaistinėje vėliau išduos mus jo motinai,
ji nežiūri į seksą taip pozityviai kaip tu.
Gal galėtum tu nupirkti?
Tikrai neisiu siaučiant pūgai pirkti jums prezervatyvų!
Gerai jau, Bleikas "Google" paskaitė apie nutrauktą aktą, išsiversime.
Gerai, viso.
Lile!
Ei!
Kas nors?
Prašau, atidarykite! Skubus reikalas!
Uždaryta. Niekas vis tiek neina.
Prašau!
Mano dukrai reikia prezervatyvų!
Labai prašau!
Ei, Šarlote, radau du tavo praleistus skambučius.
Viskas gerai?
Kere! Skubus reikalas! Aš netoli tavęs, už kampo.
Gal turi prezervatyvų?
Kam tau tie prezervatyvai?
Ir kodėl manai, kad aš galiu turėti?
Tu juk mylėjaisi su tuo vyruku Franklinu, todėl pagalvojau...
Ką pagalvojai? Kad nerimauju, jog pastosiu?
Ne, nežinau, kad saugaisi nuo ligų.
Manai, kad sergu lytiškai plintančiomis ligomis?
Ne, žinoma, ne.
Niekur negaunu prezervatyvų Lilei.
Buvau jau trijose vaistinėse, visos uždarytos.
Medžioji prezervatyvus tokiu oru?
Kere, aš motina.
Mano motina net prašoma manęs po pamokų nepaimdavo.
Sėkmės tau. Kad ir kaip tai baigsis, nesikrimsk.
Joks sniegas mūsų nesustabdys, ar ne?
Tikrai ne.
GYVENIMAS PO MIRTIES
-Štai jūsų bilietai. -Ačiū.
Čė!
Dieve, tu kaip tas vyrukas, iš kurio pirkdavome kalėdines eglutes.
Būtent to ir norėjau.
Gražiai atrodai.
Vibratorius?
Taip, vibratorius.
-Sveiki. -Stebuklinga našlės lazdelė.
Mūsų bestseleris, tik pagal užsakymus.
Tikrai? Jergutėliau.
Šiek tiek statistikos - trečdalis vyresnių nei 60 m. moterų yra našlės,
o per Nacionalinės futbolo lygos finalą kitas trečdalis norėtų jomis tapti!
Netekau vyro būdama 45 m.
Mirė jis tik sulaukęs 60 m., bet tąkart pamečiau "Ikea" parduotuvėje. "Kur jis?"
Kaip apie mirtį pokštaujantis Riklas.
Minusas - taip, jis mirė.
-Pliusas - jo motina tikriausiai taip pat! -Kas čia vyksta?
Aš taip gedėjau, kad nepastebėjau, kad mirtis tapo juokinga?
-Minusas - jis miręs. -Kere! Atėjai!
-Dabar Medė Tomas, tu po jos. -Pliusas? Tu ramiai gali žiūrėti
serialą niekam nešaukiant "Vėl žiūri tą šūdą?"
-Aš būsiu po jos? -Taip, sek paskui.
Minusas - jis miręs.
-Greičiau, eime. -Pliusas: pietums - ledai!
Minusas - jis miręs.
O varge, mano knyga visai nejuokinga. Nebent sarkastišką šypseną gali išspausti.
-Labai gerai. -Tu komikas. Sugalvok kokį pokštą.
O ne, paskutiniu metu man niekas nejuokinga.
Ir su kuo mums susitikinėti, kai nė vieno neliko?
Vyrai nusibaigia greičiau nei tos gėlės, pirktos už kampo.
Liūdna, tik gėlės jau būna mirusios prieš jas nuperkant.
O varge, aš užslinksiu čia kaip kokia pūga.
-Greičiau, man būtinai reikia pokšto. -Gerai jau.
Ta prekyvietė juokinga, tai gal kažką tokio:
"Našlės stebuklų lazdelei niekas neduoda garantijos visam gyvenimui,
bet tokios neturėjo ir mano vyras."
-Gerai. Labai gerai. -Puiku.
Tiesą sakant, man viskas primena apie jį.
Tik gal ne tas vibratorius štai ten, nes, žinote,
jei patyriau orgazmą, vadinasi, vyro tikrai nebuvo šalia.
-Prakeikimas! -Bet vibratoriaus pavadinimo nepasakė,
o jis juk toks juokingas,
-tad pokštas tiks. -Ačiū, myliu jus.
Pirkite mano knygą "Ledai per pietus" ir prisiminkite, kad jis mirė...
Bet jūs tikrai ne!
Su džiaugsmu pristatau mūsų pagrindinę pranešėją.
Smagiąją "New York Times" bestselerių autorę Kerę Bredšou.
Aš visai ne smagi.
Eik. Tau pavyks! Viskas gerai!
Laba diena.
Jėzau, tikrai nebūčiau čia ėjusi per pūgą,
jei būčiau žinojusi, kad negausiu našlės burtų lazdelės.
Dabar paskaitysiu iš savo knygos "Mylėta ir prarasta".
Liza, ačiū, kad atskubėjote pas mus per šitokią pūgą.
Kaip mano scenarijus rašantis tėvas sako:
"Net jei salėje vienas žiūrovas, jam vis tiek reikia pramogų."
Pasikalbėkime apie jūsų filmą "Pirmos, bet ne paskutinės".
Tos trys juodaodės, apie kurias pasakojate filme, tiesiog neįtikėtinos.
Kodėl nusprendė pasirinkti būtent jas?
Ačiū, Dženifer.
Nusprendžiau pradėti nuo moterų,
kurios sugriovė daug barjerų versle, švietime, teisinėje sistemoje.
Moterų, kurios tai darė, nors pasaulis kartojo joms:
"Tu negali.
Tau nereikia.
Tau nepavyks."
Turiu dukrą, todėl noriu, kad ji ir visas mūsų jaunimas sužinotų
apie tas moteris, kurios sukūrė JAV.
Tikriausiai daugybę metų rinkote medžiagą šitam filmui?
Taip, aštuonerius metus.
Aš ištekėjusi, turiu tris vaikus, stebiuosi, kad neužtrukau aštuoniolikos.
Tikrai.
Bet...
Man buvo labai svarbu sukurti šitą filmą,
nes tiek daug juodaodžių moterų iki šiol girdi "ne" kiekvieną dieną,
todėl tikiuosi,
kad šitas filmas padrąsins jas net tada,
jei jos nesulauks tokios paramos namuose, kokią turiu aš.
Mamyte, ačiū tau!
Nupirkau visą rinkinį.
Čia yra klasikinių, plonų, rantytų.
Nenaudok šildančių, nes nuo jų pradeda berti.
-Šalta, sninga. -Taip, eik.
"TROJAN"
-Ačiū! -Sėkmės.
"Maniau, kad laikui bėgant tas skausmas sumažės,
kad juo nebus užpildytas kiekvienas mano colis kaip iki šiol,
bet mano liūdesys nesumažėjo, tik aš vis augau ir augau...
Kol tapau tokia didelė, jog skausmas ėmė atrodyti mažesnis.
O tada supratau, kad atėjo laikas.
Gyveni toliau ne todėl, kad pasiruošei tam,
bet gyventi toliau, nes išaugai buvusią save."
Ei, Kere. Medė Tomas. Šauniai pasirodėte.
Ačiū.
Norėjau padėkoti jums už knygą.
Man ji be galo patiko.
Atrodė, kad man, na, tiesiog reikėjo išsiverkti.
-Suprantu. -Kaip kitaip.
-Ačiū, labai ačiū. -Dabar eime, parduosime vieną kitą knygą.
Paskubėkite į eilę prie moterų tualetų,
juk, kaip žinia, ji bus ilga.
Jūs tik pažiūrėkite, kiek čia moterų.
-Rimtai, Kere, puikiai pasirodei. -Ačiū, kad atėjai.
Ne, tai tau ačiū.
-Už ką? -Už naują požiūrį.
Jūs visos patyrėte, kas nutinka, kai mylimasis miršta,
o štai dabar stovi, juokiesi, gyveni.
Aš esu patyrusi tik ego mirtį.
Ir visai nesvarbu, kad likau pažeidžiama, vis tiek privalau gyventi toliau.
Labai gerai.
-Dabar turiu eiti pardavinėti knygų. -O aš turiu čiuožti namo.
-Viso. -Pasikalbėsime vėliau.
-Labas. -Sveiki.
Labas.
Ką tu čia veiki?
Tvarkau skalbinius.
Kur Breidis?
"Scoute". Nusprendžiau leisti jam porą pamainų padirbėti.
-Jis dirba bare? -Taip, dirba bare.
-Kažkas negerai? -Ne, tiesiog nežinojau.
Klausyk, norėjau pasikalbėti.
-Kaip sekasi ieškoti buto? -Sunkiai, nieko nėra.
Niekur nesikraustysiu.
Ką tai reiškia?
Pas psichologę sakei, kad susirasi, kur gyventi.
Melavau.
Tai kas dabar? Toliau taip gyventi negaliu.
Eiti čia, skalbti, rūpintis Breidžio vaistais,
valyti "Whole Foods" maisto likučius iš šaldytuvo.
Sakei, kad susirasi, kur gyventi, todėl aš...
Tai mano namas! Mano.
Ar tikrai? Gal pamiršai, kieno vardu paskolos sutartis? Mano.
Aš viską čia sutvarkiau. Įrengiau virtuvę!
Sutvarkiau viską!
Anksčiau čia buvo šiukšlynas, aš viską sutvarkiau.
Viską pats sutvarkiau!
Šitas grindis, židinį, nelemtą knygų lentyną, kol tu...
Čia mano namai. Mano namas.
Niekada nenorėjai kraustytis į Brukliną,
nenorėjai manęs, nenorėjai net Breidžio!
Tai gal keliauk, susirask, kur gyventi, ir dink iš mūsų gyvenimų!
Atsiprašau.
Atsiprašau, Miranda. Prašau.
-Negali dabar išeiti. -O Dieve!
Nenorėjau to pasakyti apie Breidį. Tiesiog išsprūdo.
-Tai ne mes, mes ne tokie. -Negaliu. Ne...
Mes juk ne tokie. Taip? Maldauju.
Juk neisi į metro apsiverkusi.
Pasilik su manimi. Gerai? Kol nusiraminsi. Prašau!
Maldauju!
Nekenčiu savęs už tai, kad tave įskaudinau.
Žinau.
Norėčiau ką nors padaryti, kad išsiskirti būtų lengviau...
Kas čia?
-Kas čia, Stivai? -Ne tai, ką pagalvojai.
Atrodo, kad kažką dulkinai mūsų lovoje. Argi ne?
Na, gal.
Leisk, spėsiu. Tą pardavėją iš "Whole Foods"?
Nes sveiką maistą pirktum tik norėdamas padaryti kam nors įspūdį.
Negaliu patikėti.
Negaliu patikėti, kad slankiojai čia visus tuos mėnesius vaidindamas auką,
kol aš skalbiau, ploviau indus.
Nors visą tą laiką dulkinai kitą!
Kas tau sakė, kad aš auka? Pati sugalvojai.
Tu gyveni toliau, aš gyvenu toliau. Tikrai nesu auka.
Puiku. Klydau.
Tu nesi auka.
Labai gerai, nes nerimavau dėl to, kad tu niekaip negali nusiraminti,
bet pasirodo, kad tu jau gyveni toliau. Todėl... džiaugiuosi dėl tavęs.
Džiaugiuosi dėl mūsų. Nuoširdžiai.
Sėkmės mėgaujantis
ekologišku seksu,
o aš pradėsiu ruošti skyrybų dokumentus.
Dėl manęs nesijaudink.
Šįvakar važiuodama namo neverksiu.
-Labas. -Sveika.
Nesuvokiu, kaip mudu su Stivu nuo tikros meilės nusigyvenome iki tokio šūdo,
bet akivaizdu, jog turėjome anksčiau išsiskirti,
kai dar turėjome šansą likti draugais.
Dievulėliau.
Na...
Tą patį pagalvojau apie mudvi.
Vertinant tai, kas esam dabar...
...tikriausiai geriau nebebus.
Taip.
Nebus.
Du išsiskyrimai gulint lovoje.
Aš tikrai šaunuolė.
Ir štai taip supratau,
kad kai kuriems santykiams lemta visiems laikams likti praeityje.
...įdomu, kaip tau sekasi. A? Labai lauksiu laiško.
O kitiems nebūtinai.