- Nikolas Belas. - Pone Kampanai.
Tas pats.
Jūs mano didvyris.
Toks darbas.
Žinoma.
Spėju, jei mano kolegą, poną Grėjų, būtų gynęs kitas valstybės advokatas,
jis dabar būtų už grotų.
Gali būti.
Cigarą?
Prieš pietus?
Geram cigarui visada tinkamas metas.
Pasilikite, vėliau surūkysite.
Manykime, tai premija už pasirašymą.
Kad aš nieko nepasirašiau.
- Juk taip? - Kol kas.
Sakykite, kodėl paliekate valstybės advokato pareigas?
Aš to dar nenusprendžiau.
Bet ką tik susilaukiau dar vieno vaiko.
Taip ir maniau.
Ar tai darbo pasiūlymas?
Ne.
Bet, kaip suprantu, jį jums pateikė
prestižinė elitinė baudžiamosios teisės kontora Hjustone.
Ten jums teks ginti šiuos klientus.
Korporacijas, kenkiančias aplinkai,
bankus, apiplėšinėjančius pensijų fondus
ir visą eilę turtingų sociopatų,
kaltinamų nuo lupikavimo iki žmogžudysčių.
Aš mokėsiu jums dvigubai.
Galėsite likti čia, Ostine.
Aš būsiu…
eilinis jūsų klientas.
Jei jau ketinate dirbti nusikaltėliams, pone Belai,
galėtumėte rinktis dosnesnius.
Kurį nuodą pasirinksi?
Ar nėra ko nors stipresnio?
Tik ne 75-mečiui su nesveika širdimi, ką tik grįžusiam iš anapus.
Čia daug cukraus.
Vartok atsargiai.
Išmesiu tave iš lėktuvo.
O aš jau ėmiau prie to priprasti.
Taip, tai problema.
Kai pripranti prie šito.
Tampa sunku liautis.
Tai ne tavo kaltė.
O jei būčiau pasakęs Frenkui ne?
Likčiau skraidyt reisiniais lėktuvais.
Galbūt viskas būtų kitaip.
Galbūt.
Aš privalau tai ištaisyti.
Jaučiu skolą tau.
Jums visiems.
Tuomet ištaisysime.
PAGAL LOROS DEIV ROMANĄ
MARSELIS
Kuriems galams jiems prireikė į Paryžių?
Nežinom, kur jų ieškoti.
Tuomet palauksim, kol jie patys mums pasakys.
Nelinksma, tiesa?
Tu nesijaudini?
Jaudinuosi.
Tačiau dabar mūsų lagamine – penki milijonai dolerių,
kuriuos Tedis Kampanas skolingas tarptautiniam narkotikų karteliui,
todėl tai nėra mano prioritetas.
Klausyk, man irgi neramu dėl Beilės.
Bet aš pasitikiu Nikolu.
Tikrai?
Taip, Beilę jis myli ne mažiau už tave.
Tai jūsų abiejų bendras bruožas.
Jis nestatys jos į pavojų.
Ir jis gali padėti mums su Frenku.
Tai gali būt sudėtinga.
Kalbi apie Kvin dalyvavimą?
Tedis visada buvo karštakošis, bet Kvin – protinga.
Frenkas ją dievina.
Jei Kvin įsivėlusi…
Taip.
Toks klausimas, panele Favro.
Kodėl Prancūzija?
Kodėl ne Londonas, finansinė Europos sostinė?
Mano verslui atėjo metas plėstis.
Ir maniau, bus puiki proga pagerbti mamą.
Ji iš Paryžiaus?
Ne, ji kilusi iš Ezo, nuo pakrantės.
Bet kadangi ten nebuvo parduodamų bankų…
Ne, jie prekiauja kvepalais.
Kaip galėjai pamesti penkis milijonus dolerių?
Ar sakiau, kad pamečiau?
Juos paėmė tas, kuris sukeitė konteinerių RFID…
Aš nenoriu žinoti. Nenoriu žinoti.
- Taip. Šventoji Kvin. - Apsikrušk.
Jei sindikatas negaus pinigų, kentėsime mes visi.
Ko nori iš manęs, Tedi?
Man praverstų paskola.
Tiek grynųjų aš neturiu.
- Tau priklauso bankas. - Taip, ir jis turi veikti teisėtai.
Tai iš kur man gauti pinigų?
- Paprašyk tėčio. - Jis pašėls.
Jis tiek turi.
Ir geriau bus, jei jis tai išgirs iš tavęs.
Paskųsi mane?
Ne aš.
Spėju, sindikatas sutiko su tavimi dirbti,
nes manė, kad tave palaiko tėvas.
Todėl jei nesugebi įvykdyti savo įsipareigojimų…
Kvine, jis mane nudės.
Jis jau priprato prie to, kad nuolat apsišiki.
Turiu grįžti prie interviu.
Pakalbėk su tėčiu.
Prašau, nepasišik dar sykį, gerai?
Nesitikėjau, kad mano pirmoji kelionė į Paryžių bus tokia.
Nors gana įspūdinga.
Tavo močiutei labiau patiko Toskana.
Jos tėvų gimtinė.
Mane nuolat traukė čia.
Tempiau tavo motiną į Luvrą.
Mėginau suteikti jai tai, ko pats negavau.
Ji nesipriešino.
Bet Paryžiaus ji nemylėjo taip, kaip aš.
O štai tavo tėvas…
Jis atsivežė čia Haną medaus mėnesiui.
Ji man sakė.
Victoria Palace.
Geriausias viešbutis pasaulyje.
Nedidelis, padorus.
Tik 60 raktų.
Mes apsistosime ten?
Maniau, ten bus tinkama vieta susitikimui.
Frenkas, beje,
mėgsta apsistoti Hôtel Lumineux,
prašmatniame penkių žvaigždučių viešbuty toje pačioje gatvėje.
Juk palauksi, tiesa?
Neisi pas jį nepasakęs to Hanai?
Ne tiesiogiai, ne.
Ne, jis staigmenų nemėgsta.
Kaip ir mes.
FRENKUI KAMPANUI – KUR GERA VIETA CIGARUI PARYŽIUJE?
25 GALINGIAUSIOS MOTERYS FINANSŲ SRITY
NIKIS BELAS – KUR GERA VIETA CIGARUI PARYŽIUJE?
Atėjai manęs pasitikti.
Jaučiuosi kaip karalius.
Labai džiaugiuosi, kad mes visi čia.
Taip, gerai.
Man sueina 80-imt. Aš dar nemirštu.
Bent jau kol kas.
Kvinė jau čia?
Baiginėja interviu kažkokiam prabangiam verslo žurnalui.
Tuo metu mes galėsim paplepėti.
O kas? Ar kas nutiko?
Ne, tiesiog reikia aptarti kelis dalykus.
Turiu šviežių „Behike“.
Liaukis, tėti.
Juk žinai, kad negaliu rytais rūkyt cigarų.
UOSTO KONTORA
Šūdas. Turiu atsiliepti.
Aš tuoj.
- Alio? - Pone Kampanai.
Mūsų draugas iš Marselio geležinkelio stoties
atpažino porą 07.01 val. traukinyje į Paryžių.
Ten tikrai jie?
Jis buvo gana įsitikinęs.
Kada tas traukinys bus Paryžiuj?
Liono stotyje jis bus po 30 min.
Atsiųskite informaciją man žinute.
Skubiai siųsk vyrus į Liono stotį.
Galėjo būt ir blogiau. Mes Paryžiuje.
- Beveik romantiška. - Beveik.
Palauk. Mano telefonas.
NEŽINOMAS NUMERIS 60 RAKTŲ
Galiu sugalvot ir blogesnių vietų pasislėpti.
Palauk.
Mūsų ieško jų žmonės visoje stotyje.
Pasislėpkime.
Mūsų dvyniams jau aštuoneri, bet aš puikiai prisimenu tas dienas.
Leiskite jums padėti.
- Ačiū. - Taip.
Merci.
Ei.
Merci.
Ar tikrai jie važiavo šiuo traukiniu?
Mums taip sakė…
Pala. Regis, matau juos.
Kaip galėjote jų nepamatyti?
Ne, man nusispjauti, kaip,
bet suraskite juos!
Labas, tėti.
Kvine.
Labas.
Kaip mano mergaitė?
- Gerai. - Taip?
Daug reikalų su įsigijimo procesu, bet džiaugiuosi, kad atskridai.
Ar tikrai?
Taip.
Bus smagu trise atšvęsti tavo gimtadienį.
Nutuoki, kas ten vyksta?
Tedis, kaip visada, kelia gaisrus, kad vėliau pats juos gesintų.
Taip.
Velnias. Atleisk, turiu atsiliepti.
- Aš tuoj, gerai? - Gerai.
Myliu tave.
NIKIS BELAS – KUR GERA VIETA CIGARUI PARYŽIUJE?
AR CIGARUI NE PER VĖLU?
Sveiki, pone Belai.
Bonjour.
Paruošėme kambarį, kurio prašėte.
Galiu jus palydėti?
FRENKAS KAMPANAS AR CIGARUI NE PER VĖLU?
Gal tegu tave palydi panelė Gašon.
Gal į Paryžių?
Visi nuskristume.
Tu negyvenai,
jei nesurūkei cigaro Hôtel Lumineux svetainėje.
Tikrai?
Vaikus nuvestume ragauti karšto šokolado.
Dženei labai patinka.
Patiko.
Išgerk dar.
Na ir sušiktas mėnuo!
Pirma Dženė, dabar ta Niujorko nesąmonė.
Niekiniai kaltinimai.
Bobis susitvarkys.
Bobis gerai atrodo su blizgančiu kostiumu.
Bet jis ne Nikis Belas.
Aš nedarysiu to, ką daro Bobis.
Kokia iš manęs nauda, jei man atims licenciją?
Aš tos ribos neperžengsiu.
O kas tavęs prašo?
NEABEJOJU, LUMINEUX TIKRAI DAR ŠVIEČIA SAULĖ.
Nikolai.
Ačiū Dievui.
Kur Beilė?
- Labas. - Labas.
Beils.
Labas, tėti.
- Nėra saugu… - Man nesaugu būti čia.
Taip, žinau.
Jums abiems. Kas čia vyksta?
Kodėl jūs čia?
Gal prisėskime visi.
SPALIO 16-22 PIRMADIENIS 09.00 VAL. – AIVANAS ESKARA
Sklaidžiau jį po Keitės mirties, bet…
Žinojau, kad Aivanas buvo jos draugas, bet aš…
Bet nežinojai, kad jis taps prokuroru.
- Turėjau jos paklausyti. - Mes abu turėjome.
Tiesiog neišgirdau.
Ir negalėjau…
Negalėjau atsitraukti. Negalėjau palikti Frenko.
Mama tai suprato, todėl nusprendė imtis iniciatyvos.
Manai, jie ją užmušė.
Jei federalai per Keitę būtų gavę
visą konfidencialią medžiagą, kurią laikiau savo failuose,
jie galėjo sužlugdyti visą Kampanų imperiją.
Taigi, tai Frenko darbas.
Ne.
Ne, jis nebūtų to daręs.
Ne, esu tuo tikras.
Tedis.
Taip, žinau, buvote labai dosnus.
Taip, žinau…
Bet galiu pristatyti dalį…
Suprantu, su ponu Pereku taip nesitarėme,
bet jei galėčiau su juo pakalbėti…
Klausykite, aš gausiu jūsų sušiktus pinigus.
Man tik reikia trupučio laiko.
Vis dar geri valiumą, ar perėjai
prie ko stipresnio?
Tai ativanas, bet ačiū už rūpestį.
Ką tu darai?
Atstok nuo manęs. Aš susitvarkysiu.
Neatrodo.
Tai gal perimsi vadžias? Nori vadovauti?
Aš tik noriu padėti.
Jei nori padėti, suveik man paskolą, blemba.
Aš suveikiau.
Pakalbėk su juo.
NIKIS BELAS – NEABEJOJU, LUMINEUX TIKRAI DAR ŠVIEČIA SAULĖ.
Ei.
Viskas gerai?
Jei tik būčiau pasitraukęs po to, kai supratau, ką darė Nikolas…
Keitė man sakė, aš…
O aš ginčijausi.
Tai mano kaltė.
- Buvai jaunas. - Taip.
O Nikolas tau atrodė itin svarbus.
Toji padėtis buvo neįmanoma.
Nežinau, ką pati būčiau dariusi.
Bet tikrai nemanau, kad verta ką nors kaltinti.
Bent jau ne čia esančius.
Tu kilni.
Aš tave myliu.
Aš ruošiuosi atsiprašymui.
Mano tėčio?
Tavo tėčio, tavęs, Čarlio.
Sąrašas ilgas.
Nesu tavęs vertas.
Gal ir ne.
- Mes turim planą. - Taip.
Mes irgi.
Manėme, kad jie siunčia narkotikus.
Manome, kad Tedis nestumdo sindikato narkotikų.
Manome, jis plauna jų pinigus.
Turėdami juos, galėtume derėtis.
Galėtume susitarti dėl visų mūsų.
Norime eiti tiesiai pas Tedį ir Kvin.
Kvin?
Manome, kad Kvin išvien su jais.
Aptikęs, jog dingo pinigai, Tedis skambino jai pirmai.
Tai ji mums melavo?
Ji melavo man?
Ne viskas buvo taip paprasta.
Man atrodė, jog ji nuoširdžiai kalbėjo apie mamą.
Su Keite jos buvo artimos.
Apie tai ji nemelavo.
Jei Kvin susijusi, tai dar ne blogiausia.
Ji kur kas racionalesnė už Tedį.
Tai nieko nesako.
Net jei sutarsime su ja, Tedis sulaužys susitarimą pirmai progai pasitaikius.
Ji jo nesulaikys.
Tu vis tiek nori eiti pas Frenką.
Frenkas klausė mano patarimų 40 metų.
Nuėjęs pas Frenką su visu tuo, ką dabar žinome,
turiu šansų sužinoti, kas nutiko Keitei.
Ir tai bus didžiausias teisingumas, kurio jai galėtume sulaukti.
Ar norite prarasti šią progą? Bent vienas jūsų?
Mirus Keitei…
Troškau tik vieno – teisingumo jai.
Tačiau dabar
svarbiausia mums likti kartu.
Aš…
Aš labai noriu sužinoti, kas jai iš tiesų nutiko.
Visą gyvenimą man nebuvo sakoma tiesa.
Manau, kad prioritetas turėtų būti mūsų saugumas.
Ir kad liktume kartu, jei tik yra tokia galimybė.
Gerai.
Darysime, kaip siūlote jūs.
Koks planas?
Kaip ketinate prieiti prie Kvin ir Tedžio?
Po velnių, kažkur jau vidurdienis.
Kita šneka.
Aš turiu.
„Koledže gerai mokykis ir elkis kaip valiklis.
Veik greit ir nepalik žymių.“
Aš tau tai dovanojau?
- Siaubas. - Tikrai?
Man atrodė, puikus patarimas.
Jei jau prakalbome apie patarimus, man reiktų…
PEREKAS – ATEIK Į LEKOMPT. VIENAS.
Atleisk, tėti.
Teks atidėti.
Surūkysime juos vėliau, gerai?
Žinoma.
Jis pakalbėjo su tavim?
Ne.
Man teks įsikišti, kol per jį neužmušė mūsų visų.
Tokiu atveju jis neteks sindikato pagarbos.
Gal atėjo metas skirti kitą galvą.
Juk žinai, kad to nenoriu.
Ir aš nenorėjau, kad tai darytum.
Bet mes nebeturime kitos išeities.
PIRMADIENIS 09.00 VAL. - AIVANAS ESKARA
Daug visko?
Taip.
Bet dabar bent jau aiškiau.
Ir ji nebuvo auka.
Ji buvo drąsi ir stipri, stojusi ginti savo šeimos.
Kaip ir jos duktė.
Atleisk man.
Atsiprašai? Už ką?
Kad abejojau tuo, ką jūs darėte.
Aš jaučiuosi blogai, kad nepasitikėjau tavimi ir tėčiu.
Žinoma.
Kur tai matyta? 20-metė nepasitiki tėvais.
Beils? Kas yra?
Ėmei abejoti?
Ne.
Tik būkite atsargūs.
- Taip. - Gerai?
Abu.
Būsime.
Gerai. Pažadu.
Prižiūrėk jį.
Jei ką, skambink tuo telefonu.
Gerai.
Tėti.
- Tėti. - Taip, Keite?
Negi nenori karšto šokolado?
Atnešk man jo.
Pasakyk Kvinei, kad ir man atneštų.
Keite, myliu tave be galo be krašto.
Aš irgi tave myliu.
Sakiau, kad smagiai atšvęsim.
Turėjau tave apsaugot nuo kalėjimo.
Nebūk sau toks griežtas.
Tik šeši mėnesiai.
Geriems vyrukams tai – pergalė.
Kai išeisiu, atvyksime čia ilgesniam laikui.
Nuvažiuosim į Ezą.
Į Rivjerą.
Ten yra pėsčiųjų takas, kurį labai giria 80-mečiai.
Manai, sulauksime 80-ies?
Būtent.
Jie vaikšto juo kasdien.
Sako, tai palaiko jų jaunystę.
Jis vadinamas Ničės taku.
Labai prancūziška.
Reikia, jog kas nors lankytų mane kalėjime.
Turėsiu gauti žinių.
Turėsiu perduot tam tikrus nurodymus.
Tegu Leinas tai daro.
Jei mane lankys Leinas, mūsų klausysis visi Teksaso FTB agentai.
Bet jei lankytum tu…
Piktnaudžiavimas advokato ir kliento privilegijomis draudžiamas.
Pats žinai.
Aš žinau, jog turiu vadovauti savo organizacijai.
Nesi manęs to prašęs.
Ne. Niekada asmeniškai neprašau ko nors peržengt šią ribą.
Tam reikia itin didelio pasitikėjimo.
Aš pamalonintas.
Žinoma.
Ničė sakė, jog tai, kas daroma iš meilės, visada yra anapus gėrio ir blogio.
FRENKAS KAMPANAS
GERIAU PAGALVOJUS, VIS TIK SURŪKYČIAU CIGARĄ.
Lik čia.
Saugok Beilę.
Aš jį matau.
Jis prie laikrodžių parduotuvės. Su dviem sargybiniais.
Supratau.
Pažiūrėsiu, ką galiu padaryti.
KAM: TEDŽIUI NUO: PEREKO
„SAKIAU, ATEIK VIENAS.“
SIŲSTI
PEREKAS SAKIAU, ATEIK VIENAS.
Likite čia.
- Bonjour, monsieur. - Bonjour.
Jis įėjo į vidų. Susinervinęs.
Gerai.
Taip, bet sargybiniai liko vietoje.
Mums jo reikia vieno.
Dar kavos, ponia?
Taip, ačiū.
- Bonjour, madame. - Merci.
- Bonjour, monsieur. - Bonjour.
Ko šiandien ieškome?
Nežinau…
Parodykite ką nors didelio, vyriško… kurį segėtų vyresnis žmogus.
Žinoma! Norėtumėte arbatos? Kavos?
Ne… Tik laikrodžio.
Gal šampano?
Ne… O gal ir taip. Ačiū.
Sekioji mane?
Gal ganau.
Nemanyk, kad 50 000 dol. vertės laikrodžiu išpirksi penkių milijonų praradimą.
Tai dovana tėčiui.
Jei spėsi gyvas jam jį padovanoti.
Ką čia veiki?
Perimu reikalus.
Laikinai.
Taisau tai, ką pridirbai, kad tai netaptų kuo nors pastoviu.
Kalbėjai su tėčiu?
Žinoma, kad kalbėjau su tėčiu.
Sakiau, tai mano reikalas.
- Sakiau, nenoriu velti į tai tėčio. - Žinau.
Bet negalėjau ilgiau žiūrėti, kaip vėl pats save naikini.
Jūsų šampanas, pone.
Jis irgi nori.
Jis dar viduje.
Taip.
Kodėl jis ignoruoja Pereką?
Manai, jis nutuokia?
Tu verčiau eik iš ten.
Juk sutarėm, kad tai geriausias planas.
Taip, bet…
Jei jis tave išaiškino…
Ir kas? Jo pinigai pas mus.
Manau, jis tiesiog bijo.
Nusiųsk jam dar vieną žinutę.
Gal jis suskubs.
Ne. Man tai nepatinka.
Tau gali nepatikti. Tiesiog turi manimi pasitikėti.
KAM: TEDŽIUI. NUO: PEREKO „NEVERSK MANĘS LAUKTI.“
Jūsų šampanas.
- Dar vieną. - Taip, pone. Tuojau.
Taigi, tėtis davė tau pinigų?
Žinoma, ne. Jis įniršęs. Jis tiek grynųjų tau neduos.
Tai kaip man tai padės?
Jis kalbėjo su Pereku.
Sakė, jis susitarė.
Tie žmonės nesitaria.
Taip nebūna.
Jis turi kur kas daugiau patirties nei tu.
- Manau, jis žino, kaip būna. - Klysti.
Tėtis šioje lygoje niekada nebuvo.
Ir jei stebuklingai nematerializuosi čia penkių milijonų,
vakarop mums visiems bus šakės.
PEREKAS – ATEIK Į LEKOMPT. VIENAS.
SAKIAU, ATEIK VIENAS. NEVERSK MANĘS LAUKTI.
Jis tave stebi?
Kažkokia nesąmonė.
Pati girdėjau, kaip tėtis su juo kalbėjo.
Atrodė, jog…
Et voilà.
Aš apsigalvojau. Mes nepirksime.
Tėčiui patiktų šis.
Nupirk laikrodį.
Grįžk į viešbutį.
Kvin, tu nepažįsti šitų žmonių.
Pažįstu, šiaip jau.
Ir kaip?
Au revoir, monsieur.
Eime.
Jis išeina.
Atrodo, jis grįžta ten, iš kur atėjo.
Gal man eiti paskui jį?
Bonjour.
Pasivaikščiokime.
„GERASIS ADVOKATAS“ BELAS ĮSIVĖLĘS
Į KAMPANŲ ŠEIMOS NUSIKALTIMUS PER SAVO ŽENTĄ
Kambarių tvarkymas.
- Galėtumėte ateiti vėliau? - Jokių problemų.
Seneli?
Kur jis?
Nežinau.
Jis nepasakė.
BEILĖ
- Už Ničę. - Už Ničę.
Palauk, kol nuvažiuosim į Ezą.
Pasakojau tau apie tą restoraną?
Kas antrą savaitę ten valgo Monako princas.
Tikiuosi, mokėsi tu.
Žinau, kad neprivalau to kartoti, bet tu nusipelnai tai išgirsti.
Aš niekada nepamiršiu to, ką padarei.
Jei ko nors iš manęs reikės, bet kokios paslaugos,
tik tark žodį.
Sukorei ilgą kelią cigarui surūkyti.
Kažkas sakė, kad negyvenai, jei nesurūkei cigaro Hôtel Lumineux.
- Labas. - Labas.
- Nenustebai mane pamačiusi. - Ne.
Tvirtinai, jog neturi nieko bendra
su tėvo verslu,
bet, atrodo, esi susijusi.
Sakiau, geruoju tai baigsis tik tada,
jei paleisi savo vyrą.
Mano vyras čia nekaltas.
Pas jį penki milijonai dolerių, priklausantys mano šeimai.
Tavo šeima nužudė jo žmoną.
Žinau, kad jis taip galvoja, bet be pagrindo.
Žinojai, kad Keitė prieš pat savo mirtį kalbėjo su JAV prokuroru
apie tai, ką Nikolas darė tavo tėvo prašymu?
Taip.
Beilė man tai pasakė.
Ir aš jai atsakiau, kad ji ieško atsakymų ten, kur jų nėra.
Taip. Buvai absoliučiai atvira su ja.
Aš dėl Beilės tikrai pasistengiau.
Jei mano brolis būtų nužudęs jos motiną, aš irgi stengčiausi.
Tedis tada neturėjo nei smegenų, nei išteklių
suorganizuoti kažką panašaus.
Nežinau.
Nesąmonių pridirbti jis tikrai moka.
Keitė buvo mano draugė, ir man buvo sunku tai išgyventi,
bet tai nesusiję su dabartiniu reikalu.
Nejaugi?
Viskas prasidėjo nuo Keitės mirties.
Ouvenas niekada nebūtų ėjęs prieš Nikolą ar tavo šeimą,
jei Keitė nebūtų mirusi.
Jei ji nebūtų nužudyta.
Tu su savo tėvu turite galimybę sudėti taškus.
Tu neturi įrodymų, jog tai Tedžio darbas.
Liaukis, Frenkai.
Tik pažiūrėk, ką jis dabar sumanė.
Nežinau.
Taip, gerai.
Vis tik negaliu patikėti, kad Keitė kalbėjo su federaliniu prokuroru.
Ką ji sau galvojo?
Ji nerimavo dėl Itano.
Ir ji buvo teisi.
Nederėjo man jo įvelti į tavo reikalus.
Vadinasi, tavo kaltė.
Taip, mano.
Aš nepripažinau, kaip rizikinga buvo būti tavo orbitoje.
Nemalk šūdo.
Puikiai supratai, kur eini jau tada, kai tik susipažinome.
Tik kvailys manytų, jog privatūs lėktuvai, cigarai
neturėjo savo kainos.
Galbūt.
Galbūt man derėjo suprasti, jog ta kaina bus tokia didelė.
Bet pasitikėjau tavimi, jog saugosi mane.
Taip.
Bent jau saugosi mano šeimą.
Ko tu iš manęs nori, Niki?
Tavo dukters sugrąžinti aš negaliu.
Ne, negali. Ne.
Bet gali kai ką grąžinti mano anūkei.
Gali grąžinti jai jos tėvą.
Skiri daug dėmesio ne ten, kur reikia.
Knaisiojimasis po praeitį nepakeis dabarties.
Turi atiduoti pinigus mano broliui.
Taip.
Atiduosiu su tam tikromis sąlygomis.
Tu negali derėtis.
Ne? Tedis susidėjo su gana pavojingais žmonėmis.
Tedis yra pavojingas žmogus.
Ir jei nenori nukentėti, verčiau grąžink pinigus.
Skamba kaip grasinimas.
Tai tiesiog tiesa.
Kodėl tu čia?
Aš čia, nes mes nepasitikime, jog Tedis susivaldys.
„Mes.“
Tu susijusi.
Žinoma, juk…
tiems Tedžio plaunamiems pinigams prireiks viso banko.
Neprivalau šito klausytis.
Kiek laiko esi su jais susidėjusi? Visą šį laiką?
Esi labai įžūli.
Ir gerai.
Šito įžūlumo tau prireiks.
Pinigai turi būt grąžinti mums į rankas iki šio vakaro.
Antraip kas?
Ką dar gali mums padaryti, ko dar nepadarei?
Aš?
Aš tau nieko nepadariau, Hana.
Ir verčiau neerzink.
Nesu tokia švelni kaip brolis.
Taip, stebėkit ją, kai mano sesuo nueis…
Sekime ją ir… būtent. Tas šūdžius neturi būt toli.
Statai mane į siaubingą padėtį.
Taip. Tau teks vėl perimti organizacijos valdymą.
Aš ir valdau organizaciją.
Taip? Maniau, Tedis ją valdo jau bent metus ar panašiai.
Apsikrušk.
Tai mano verslas.
Girdėjau, jau nebe.
Vadini mane silpnu?
Ne, vadinu tave senu.
Nusispjaut, kaip seniai mudu pažįstami.
Aš tave pakasiu, blemba.
Taip.
Užbaik tai, ką pradėjo tavo sūnus.
Pirmyn.
Bet tai neišspręs tavo problemos.
Frenkai, metas įsikišti.
Mano ir tavo labui.
Ar žinai, kiek pastangų tam prireiks?
Taip. Mes abu jau seni.
Nesame tokie ištvermingi kaip anksčiau.
Nėra nieko, ko nepagydytų žygis Eze.
„Jei ko nors reikės.
Bet kokios paslaugos.“
Argi ne tai man sakei?
Vienas to padaryti negaliu.
O kas tavęs prašo? Juk aš visada šalia.
Taip.
Eime. Grįžkime?
Sutvarkysim tai, ką pridirbo Tedis.
Ir surasime tau puikų įpėdinį.
Ir ištrauksime tave ir tavo vaikus iš šito siaubingo verslo visiems laikams.
Žinai Ezo miesto moto?
Isia Moriendo Renascor.
„Mirtyje aš atgimstu.“
- Manai, Kvin viskam vadovauja? - Nežinau.
Bet ji stipriai susijusi.
- Ir ji protinga. - Tikrai protingesnė už Tedį.
BEILĖ SKUBIAI ATVYKIT Į HÔTEL LUMINEUX.
Beilė Hôtel Lumineux?
- Turim paskubėti. - Taip.
Ouvenai.
Taip. Veskit juos į prieplauką. Aš perimsiu.
Pone Kampanai.
Mes pažįstami?
Ne, bet jūs pažinojote mano mamą.
Ką, po galais, čia veiki?
Atėjau kalbėti su jumis ir jūsų tėvu apie pinigus.
Manęs laukia gimtadienio vakarienė su Tedžiu ir Kvin L'ambroisie restorane.
Jei neišvyksi, galbūt pradėsim darbą ryt iš ryto.
Aš niekur nevyksiu.
Kas?
Pala.
Ei!
- Išsiskirstykime. - Taip, žemyn.
Aš pas Beilę.
Niekur neisi, kol nepasakysi, kur tavo tėvas, blemba.
Paleisk mane.
Pasitrauk nuo jos.
- Kas per šūdas? - Sakiau, pasitrauk nuo jos!
- Tu neturėtum čia būti. - Paleisk ją, sūnau.
Dabar.
Žinojai, kad jis gyvas ir tylėjai, blemba?
Nes norėjau, kad jis ir toliau būtų gyvas.
Aš čia niekuo dėtas.
Nežiūrėk į mane taip. Ne aš čia problema.
Jis yra problema, jis ir jo sušikta šeima.
Klysti.
Nesupranti, ką darai, Tedi.
- Niekada nesupratai. - Negi klausysi jo?
Jis tavo advokatas.
Jis kur kas daugiau.
Visada buvo.
Jei turėtum proto, būtum tai supratęs.
Bet tai nebesvarbu.
Tu jau nebevadovauji.
Ne.
Viskas baigta, sūnau.
Baigta.
Oui, monsieur.
Palikite juos.
Tikrai?
Taip.
Gerai.
- Beile. - Viskas gerai.
Kas nutiko?
Tėti, tu nesuvoki, ką darai.
Tai žiauriai didelė klaida.
Ar tu nužudei Nikolo dukterį?
- Ką? - Ar tu nužudei Keitę?
Keitę Smit?
Ne.
Kaip ir nesikėsinai nužudyti Nikolo, ar įtraukti mus į verslą su Pereku.
Tėti, aš nežinau, ko jis tau prikalbėjo,
- bet tu… - Klausyk!
Aš tave myliu.
Visada būsi mano berniukas.
- Pone Kampanai? - Taip?
Tedis Kampanas?
Taip? Ko reikia?
Žemyn!
Apsaugą!
Skubiai apsaugą čia!
Mes čia, Frenkai. Frenkai. Frenkai, mes šalia.
Atvažiuoja greitoji.
Mes čia. Mes šalia.
Tėti!
Tėti.
Jis mirė.
Kvine, jis mirė.
Ką jūs padarėt, blemba?
Išvertė Egidija Namavičė