MARSELIS
Tedis Kampanas pakeliui.
Jo lėktuvas skrenda virš Atlanto.
- Atnešti išgerti, pone Kampanai? - „Hendrick's“ džino su toniku.
Nesuprantu, kodėl negalėjai skristi su manim rytoj.
Mes ketiname užsukti į Marselį, vienu šūviu nušausim du zuikius.
- Galėjau skrist su tavim. - Tu nekenti Marselio.
Taip, bet man patinka Nica.
Tedi, ar pasakojau tau apie „Chèvre d'Or“?
Ten kas mėnesį vakarieniauja Monako princas.
Neabejoju, ten nuostabu, tėti.
Galėtume pavalgyt kartu ryt vakare.
Mielai, bet pažadėjau susitikti su Kvin Paryžiuje,
o kita diena pilna susitikimų.
Jei tikrai nori, pavakarieniaukim savaitės pabaigoje. Atsivežk dar vieną kostiumą.
Gal taip ir padarysiu.
Iki pasimatymo Paryžiuje.
Taip, saugios kelionės.
Labas, čia aš.
Kada galim susitikt?
PAGAL LOROS DEIV ROMANĄ
TREČIADIENIS 13.00 VAL. - AIVANAS ESKARA
PIRMADIENIS 9.00 VAL. - AIVANAS ESKARA
Švarus kompiuteris tavo internetinėms reikmėms.
Pažįsti Aivaną Eskarą?
- Gal jis buvo mamos draugas? - Aivanas…
Taip, su vienu Aivanu ji mokėsi teisės.
O kas?
…jo vardas dukart įrašytas mamos kalendoriuje prieš pat jos mirtį.
Gal jie netyčia susitiko ir atnaujino ryšį?
Ne, bet kam susitikti antrąsyk?
Ką darai, Beils?
Ar ką nors prisimeni apie mamos išsikraustymą?
Kad būtų išsivežusi mane į motelį maždaug tuo metu?
Kas tau tai sakė?
Žinojai?
Apie tai turėtum pakalbėti su savo tėčiu.
Čarli, prašau.
Itanas… Ouvenas padėjo mano tėčiui,
o tavo mamai tai nepatiko.
Juk jūs supratote, kad senelis dirbo Kampanams.
Tikrai supratom.
Vaikystėje aš jaučiau dėl to gėdą.
Keitė nuolat jį gynė.
Tai kodėl jai ėmė nepatikti tai, jog mano tėtis jam padėjo?
Mokydamasi teisės, Keitė pakeitė požiūrį į mūsų tėvo darbą.
Jie labai daug dėl to pykosi.
Taigi, kai Keitė sužinojo apie Ouveno pagalbą Kampanams…
Štai dėl ko jie pykosi.
Ji nenorėjo, kad Ouvenas į tai įsiveltų.
Bet turiu pasakyt, Beils, aš nematau prasmės į tai gilintis.
Jos nebėra.
O jei mes ketiname būti viena šeima, turim rasti būdą gyvent toliau.
Mes visi.
Toliau.
Pasą.
Jūsų vizito tikslas…
PAVARDĖ - SKOT VARDAS - RUBĖ
- …panele Skot? - Atostogos.
Dauguma amerikiečių atostogauja Nicoje.
Esu medžio tekintoja.
Kadaise studijavau pas Žaną Alardą Piui Sent Martene.
Jis atvyksta su manim susitikti.
Smagaus vizito.
Merci.
Toliau.
Pasą?
- Ką ten pasakei? - Kad Prancūzijoje
studijavau medžio tekinimą.
- Iš tiesų studijavai čia? - Ne.
Primink, kad neloščiau su tavimi pokerio.
Šioje srityje, manau, mane pralenktum.
Kur Tedis?
Jo lėktuvas, regis, ką tik nusileido Londone.
Gal pasipildyt kuro.
Turim kokias tris valandas nusigauti iki mūsų konteinerio anksčiau už jį.
- Pagaliau mums šypsosi sėkmė. - Taip.
- Eime. - Taip.
Labas.
- Kepsim blynus? - Taip.
Taip, būtų smagu.
Ką čia turi?
Senas mamos kalendorius.
Radau jį jos daiktų dėžėje, kurią man davė Čarlis.
Galiu tavęs kai ko paklausti?
Čarlis sakė, kad jūs su mama barėtės prieš jos mirtį.
Ji labai pyko, kad mano tėtis ėmė tau padėti,
jie susipyko tarpusavy, ir ji išėjo iš namų.
Aš to neprisimenu.
Mes su Keite nesibardavome.
Ji buvo teisininkė iš prigimties.
Mes diskutuodavome.
Gerai. Ar jūs diskutavote dėl tavo darbo Kampanams?
Ji mėgino suprasti advokato vaidmenį.
Ji ketino dirbti man.
Tai kodėl ji taip įpyko ant tėčio?
Ar neabejoji, jog jie susipyko dėl to?
Tavo mama būdavo užsispyrusi, ir manau, neklysiu
teigdamas, jog ir tavo tėtis gali būt užsispyręs.
Viskas čia, žemėlapyje.
Ekskursija apima beveik visą teritoriją.
Konteineris neseniai pristatytas,
todėl turim sužinoti, kur vyksta konteinerių priėmimas…
Ar kas skambino?
Ne.
Sakėme Beilei skambinti tik jei bus išties skubus reikalas.
Žinau. Man nesmagu dėl to, kaip mes išsiskyrėm.
Paprastai mes su ja sutariame.
Mums visiems sunkus metas.
Patikėk, tą aš žinau.
Esu pratusi būti šalia, kai jai manęs reikia.
Aš buvau jos patikėtinė.
Kas?
Kalbi kaip mama.
Gera mama.
Tai malonu.
Ir dar šis nertinis.
- Nertinis? Pernelyg turistinis, taip. - Ne.
Jis man primena Provansą.
Prisimeni
tą senuką, pardavinėjantį gėles prie namo, kuriame apsistojome?
Žinoma. Su berete ir cigarete,
šūkaujantį: „Fleurs fraîches!“
- „Fleurs fraîches!“ - „Fleurs fraîches!“
- Taip, kiekvieną mielą dieną. - Puiki kelionė buvo. Tik mes dviese,
jokių komplikacijų.
Nejaugi?
„Jokių komplikacijų“? Rimtai?
Man – taip.
Mums metas.
Dėkoju, kad atėjai.
Ateičiau pas tave į kontorą,
bet, manau, šiuo metu tai nekaip atrodytų.
- Kuo galiu tau padėti, Frenkai? - Kaip Tedis?
Kuria prasme?
Per visus metus, kol tau moku,
dirbome tvarkingai.
Bet dabar negyvas advokatas,
negyvas JAV maršalas…
Ne itin sklandžiai.
Jei nerimauji dėl tų Itano Jango nesąmonių,
- mes su tuo dirbame. - Tikrai?
Žinau tavo vadovavimo stilių.
Tau turbūt sunku perduoti vadžias.
Bet iš patirties žinau,
jei nori, kad kas nors perimtų vadžias, turi jas paleisti.
Esame pažįstami seniai, tiesa?
Taip, seniai.
Įdomu, kodėl staiga ėmei manyti, kad man reikalinga sušikta terapeutė?
- Frenkai… - Nemalk šūdo, Meris.
Aš turiu apsaugoti savo organizaciją.
Tavo organizacijai viskas gerai.
Tavo sūnus irgi ne iš kelmo spirtas.
Jei turi klausimų, klausk jo ir nešvaistyk mano laiko, blemba.
O man metas…
AIVANAS ESKARA, OSTINAS
AIVANAS ESKARA, TEISININKAS, TU TEISĖS FAKULTETAS
AIVANAS ESKARA
NUO 2022 M. DĖSTO KONSTITUCINĘ TEISĘ,
PAJAMŲ MOKESČIO IR VERSLO TEISĘ.
TEKSASO VAKARINIS RAJONAS JAV PROKURATŪRA
AIVANAS ESKARA JAV PROKURORAS
ORGANIZUOTO NUSIKALSTAMUMO SKYRIAUS VADOVAS
Ponios ir ponai, tikiuosi, smagiai
leidžiate laiką mūsų nuostabiame mieste.
Sveiki atvykę į puikųjį Marselio uostą.
Nuo 600 m. pr. Kr. šis miestas yra svarbus Viduržemio prekybos centras.
Iš naujojo uosto, baigto statyti 1853 m., išsiunčiama 100 mln. tonų per metus.
- Taip. - Ar čia vyko „Trys muškietininkai“?
Ne.
Diuma, matyt, apsivertė karste, ne?
Turistai.
Tokia gausybė konteinerių, kaip visus sužiūri?
Puikus klausimas.
Naujai atvykę konteineriai iškraunami uosto šiaurėje,
kur suregistruojami ir su laiku paskirstomi.
- Oui, merci. - Gerai.
Mūsų konteineris turi būt šalia šios kavinės.
Gerai. Mano sekiklis tokį atstumą įveiks.
- Jei man pavyktų nemačiomis… - Taip,
aš tau padėsiu.
Ar Tedis arti?
Jis…
Vis dar Hitrou.
Turbūt užlaikė.
Galbūt buvai teisi dėl laiko.
Tikiuosi.
Jei Džeikobas puikiai parašys matematikos testą, atvešiu Mbappé marškinėlius.
Taip, ir aš tave myliu.
Dar vieną „Hendrick's“ su toniku?
Tu angelas.
Turi planų Paryžiuje?
Ne, man labiau patinka Londonas.
Migla, istorija. Meifero klubai.
Turiu gerų ryšių.
Galėtume užsukti į „Annabel's“ išgerti
pakeliui namo, jei būsi laisva.
- Patikrinsiu kalendorių. - Patikrink.
Jau galim skrist?
Už dviejų valandų?
Man dabar reikia.
Ne. Komerciniu reisu neskrisiu.
- Dar taurę? - Prašyčiau.
Tomasai. Tedis. Taip.
Mane užlaikė Londone.
Kažkas dėl lėktuvo.
Aš suprantu.
Todėl asmeniškai priimsiu siuntą.
Žinoma.
Aš ten būsiu šiandien ir paskambinsiu vos pamatęs ją savo akimis.
Reikia mašinos iki „British Airways“ terminalo.
Jų yra keli.
Amber, būk gerutė,
sužinok, iš kurio skrenda lėktuvai į Marselį.
TEISMO RŪMAI
Tikrai?
- Net iš čia? - Taip.
Panele Maikls?
Ponia Anderson. Ką jūs…
Aš čia dirbu. O jūs?
Atėjau pasimatyti su vienu mamos draugu.
Ar jums saugu taip laisvai vaikštinėti po Ostiną?
Pamaniau, kad teismo rūmuose…
Taip. Šiais koridoriais nevaikšto jokie nusikaltėliai.
Ed, pabūk su panele Maikls.
Pasirūpink, kad liktų gyva.
MARSELIS
Gerai. Dvidešimt minučių.
Toli nenueikite.
Nepamirškite, tai dirbantis uostas.
- Viskas gerai. - Tikrai?
Bonjour. Sėskite, kur norite.
- Bonjour. - Kur tualetas?
Durys kairėje.
Atleiskite.
O, ne.
Vajė.
Užjaučiu dėl senelio.
Taip. Aha.
Keistas metas.
Suprantu.
Netekau draugo.
Mirtis – keistas dalykas.
Aš nekviesčiau jos liudyti, bet Šargelis žino,
- kad ji… - Pone Eskara. Aš Keitės Smit duktė.
Jėzau, lyg būtum jos kopija.
Pamenate ją?
- Nes aš tikėjausi su jumis pakalbėt. - Apie Keitę?
Dėdė man davė seną mamos kalendorių, ir jame įrašyta jūsų pavardė.
Prieš pat jos mirtį.
Prisimenate judviejų susitikimą tuo metu?
Ne.
Manęs laukia teismas, taigi…
Ji pykosi su mano tėčiu dėl senelio darbo.
- Nikolo Belo. Jis… - Taip. Užjaučiu dėl netekties, bet…
Atleiskite, man metas.
Pone Eskara. Čia mano numeris.
Gal galėtume pasikalbėti vėliau?
Klausykite, jei atvirai, abejoju, ar galiu jums padėti.
Šūdas.
Merci.
Tedis vis dar Londone. Bent jau laiko turime.
Taip, jei gausi kur nors 15 metrų ilgio kopėčias,
nes antraip į tą konteinerį nepateksim.
Ne? Kur tavo kario dvasia?
Juokauji?
Tu šypsaisi, tiesa?
Kaip tau tai pavyksta?
Visada matai šviesiąją pusę.
Ir kaip blogą situaciją paversti naudinga.
Kai tave palieka motina,
ir tu lieki su seneliu ir tekinimo staklėmis,
kuomet turi medžio gabale įžvelgti grožį…
Išmoksti iš nieko sukurti kažką.
Taip.
Vaikystėje aš irgi tai mokėjau.
Aš, regis, to netekau žuvus Keitei.
Mane užvaldė matematinė smegenų dalis.
Nuo tada ėmiau mąstyti galimybių, rizikos atžvilgiais.
Jokių šuolių į nežinomybę.
Kol sutikau tave.
Mes ką nors sugalvosime.
- Taip? - Išlydėjau Beilę Maikls.
Ji išvažiavo su asmens sargybiniu, taigi…
Gerai. Puiku, ačiū.
O pas ką ji čia buvo atėjusi?
Pas Aivaną Eskarą.
Jis kartu su jos mama mokėsi teisės.
- Mažas pasaulis. - Taip.
- Uždaryk duris, gerai? - Taip.
SKAMBINAMA… AUTOSERVISAS
Čia Tedis. Palikite žinutę.
Čia Meris. Paskambink, kai nusileisi.
Turiu tau porą naujienų.
Ei. Kur buvai?
Mieste.
Pasakiau Čarliui ir važiavau su Setu.
Manau, kol nenurims reikalai,
- tau vertėtų… - Slėptis?
Maniau, Frenkas žadėjo man saugumą.
- Beile. - O gal nepasitiki Frenku?
Manau, tu gerai žinai, jog padėtis sudėtinga.
Ar yra žinių iš Hanos ir…
Ne.
Norėtum priešpiečių?
Gaminu puikius sumuštinius su pomidorais.
Tik su pomidorais?
Išmokė vienas draugas iš viešbučių verslo.
Jei turi gerą pomidorą, daugiau nieko ir nereikia.
Alio?
Čia Aivanas Eskara.
Taip. Sveiki.
Galim susitikt kur nors ne teismo rūmuose?
Žinoma.
Gal „Never Dry“ bare?
Jis dar neatsidarė. Bus tylu.
Būsiu ten po valandos.
- Gerai. - Kas čia?
Senas mano mamos bičiulis.
Paprašiau pasikalbėti apie ją.
Pasikviesiu kartu Setą.
Čia gražu.
Po galais, aš irgi apie tą patį galvojau.
Ir dar apie tai, jog čia galėtume pradingti.
Nėra taip paprasta.
Žinau, bet…
Bet kodėl apsimeti, jog tai paprasta?
Kai susipažinome, juk tavo padėtis turėjo būt žiauriai sudėtinga.
Po Keitės žūties buvo praėję dešimt metų.
Žinojau, kodėl dariau tai, ką dariau. Žinojau, kas aš toks.
Tu, regis, irgi gerai mane pažinai.
Gal aš ir nusprendžiau, kad viskas paprasta, bet…
Aš tai padariau dėl tavęs.
Gerai.
Gal ir galiu tai suprasti.
Puiku.
Gal ir čia galime viską supaprastinti.
Gal galim tiesiog paprašyti atidaryti konteinerį?
Nori apsimesti muitinės darbuotoja?
Ar taip gerai kalbi prancūziškai?
Tikrai ne.
Bet galiu apsimesti Tedžio Kampano vertėja.
Sveiki. Užeikite.
Ačiū, kad paskambinote.
Nesilankiau čia 30 metų.
Atsiprašau už savo šiurkštumą.
Frenkas Kampano yra kelių mūsų vykdomų tyrimų subjektas.
Žinant tavo senelio istoriją, bus negerai, jei pamatys mus kalbant.
Bet…
Tu turi teisę žinoti.
Vadinasi, jūs susitikote tada su mama?
Taip.
Jos skambutis nustebino mane.
Mes nebuvome labai artimi.
Bet ji žinojo, kad buvau prokuroras ir nerimavo dėl tavo tėvo.
Spėju, žinai, ką jis darė paprašytas tavo senelio.
Taip.
Ji pyko dėl to.
Labai.
Ji nerimavo, kad jam bus pateikti kaltinimai pagal RICO.
RICO?
Klausykite, čia pat mano senelio butas.
- Gal norėtumėte… - Taip.
Kas yra RICO?
Kovos su reketu ir organizuotu nusikalstamumu įstatymas.
Palaukite. Tėtis tiesiog šifruodavo žinutes.
Kurių galų jis…
O jis žinojo žinučių turinį?
Ar jis žinojo, kad jų perdavimas prieštaravo įstatymams?
Nes uolus prokuroras galėjo patraukti jį baudžiamojon atsakomybėn.
- Jūs juk ne… - Ne.
Bet tavo mama buvo protinga.
Ji suprato riziką ir…
Aš jai pasakiau, kad ji teisi.
Ir viskas?
Prašau sakykite, noriu žinoti viską.
Tuo metu mūsų byloje prieš Kampanus nutiko proveržis,
ir tavo senelis tapo mūsų tyrimo taikiniu.
Ketinote jį suimti?
Sužinojome, kad jis perdavinėjo žinutes.
Jei būtume tai įrodę ir privertę jį liudyti prieš Frenką Kampaną…
Jūs spaudėte mano mamą.
Ji kreipėsi į jus pagalbos,
o jūs ėmėte ją spausti dėl tų žinučių.
Stengiausi padėti jai apginti vyrą ir tėvą.
Jūs norėjote išaiškint bylą.
Susitarimas buvo vienintelė apsauga, kurią galėjome jai pasiūlyt.
Bet aš buvau jaunas teisininkas
ir nesuvokiau, į kokią padėtį ją stačiau.
Tai ar ji jums padėjo?
Ji galvojo apie tai. Sutarėme su ja susitikti dar kartą, bet…
Gal tai ir buvo priežastis?
Gal Kampanai galėjo ją užmušti,
- nes manė, kad ji… - Jos mirtis buvo pripažinta netyčine.
FTB neaptiko jokių nusikaltimo pėdsakų.
Bet avarijos kaltininkas pabėgo iš įvykio vietos?
Ir jo nerado.
Ne. Nerado.
- Ir kaip? - Daugiau rimtumo.
Vyras, žvelgiantis iš aukšto į pasaulį, kuriam apsimeta tarnaujantis.
Ar tai pakankamai kampaniška?
Beveik.
Tobula.
Gerai. Puiku.
Gerai.
Per penkias minutes padarysiu dokumentą, tada nueisime į kavinę.
Gal paskambink į uostą.
- Skambinu. - Taip.
Sveiki, skambinu Tedžio Kampano iš „Rafina imports“ vardu.
Netrukus atvyksime į uostą, bet laiko turime nedaug…
Atleiskite.
Nežinojau, kad kolegė jau jus įspėjo.
Ačiū. Iki pasimatymo.
- Blemba. - Kas?
Jiems skambino Tedžio asistentė.
Jis ten pasirodys po valandos.
- Bet kaip jis… - Nežinau. Gal persėdo į kitą lėktuvą.
Užtruksime pusvalandį, kol padarysime pažymėjimą.
- O atvykę į uostą… - Gal jo ir nereikia.
- Čia Prancūzija. Jie reikalaus dokumento. - Nebūtinai.
KĖBULAS PRALEISTAS SKAMBUTIS
- Meris klauso. - Skambinai? Viskas gerai?
- Pasak tavo tėvo, ne itin. - Ką tai turėtų reikšti?
Šįryt jis mane išsikvietė.
Jis, regis, sunerimęs dėl tavęs.
- Taip. Gerai. - Seniems tėvams reikia dėmesio ir meilės.
Ačiū, susitvarkysiu.
Tikiuosi, nes tai dar ne viskas.
Šįryt teismo rūmuose sutikau Beilę Maikls.
- Ir? - Ji ieškojo Aivano Eskaros.
Aišku. Gerai.
- Ar turime ką nors dėl to daryti? - Ne.
- Ji neliečiama. - Aš čia irgi rizikuoju.
- Aš susitvarkysiu. - Susitvarkyk.
Atleiskite, kad skubinu jus,
bet mesjė Kampanas turi labai mažai laiko.
Jis ką tik iš lėktuvo.
Asmens dokumentą.
- Ko laukiam? - Ji prašo asmens dokumento.
Neįtikėtina. Trečio pasaulio šalyse geresnis aptarnavimas
nei šitoj skylėj.
Kaip dar Marselis pasitinka svečius?
Apiplėšimu?
Deja, mesjė Kampanas šiandien buvo apiplėštas.
Be dokumento nebus ir konteinerio. Tokios taisyklės.
- Tokia politika. - Politika.
Žinoma. Žinoma. Tai vienintelis Prancūzijos civilizacijos pasiekimas.
Nenuostabu, kad Kinija laimi.
Žiūrėkite. Čia aš.
Taip. Teisingai.
Ne.
Gal juokaujate?
Ar nutuokiate, kiek pelno atnešu į šį jūsų užutekį?
Apgailestauju.
Pone Kampanai.
Kai jis toks, su juo neįmanoma.
Įsivaizduoju, jums dažnai
- tenka susidurti su tokiais kaip jis. - Politika. Dar pažiūrėsim.
Pone Kampanai, prašyčiau.
Kaip koks dramblys porceliano parduotuvėj.
Tačiau tame konteineryje
skubiai reikalingos medicininės priemonės.
Galbūt…
galime padaryti išimtį.
Merci.
- Žanai? - Merci.
Oui?
Mėgaujiesi?
Kartu su tavim, tiesa?
Voilà.
Kas čia, po velnių?
Labas, tėti.
Atleisk, kad negalėjau pakeist savo planų, bet labai lauksiu tavęs Paryžiuje.
Myliu tave.
Bonjour.
Aš Tedis Kampanas iš „Rafina“.
Turiu patikrinti konteinerį.
Alio?
- Tedis Kampanas? - Oui.
Ouvenai. Eime. Tedis ateina.
Atleiskite.
Viršininkė sako, jums reikia grįžt į kontorą.
Nesupratau.
Kažkokia problema su jo dokumentais.
Gerai, kai tik ponas Kampanas baigs patikrą.
Krovinys itin delikatus,
todėl ponas Kampanas…
Kas yra?
Kilo problemų su dokumentais. Turime grįžt į kontorą.
Nesąmonė. Patikra baigta. Mes išeiname.
Ne. Suraskit konteinerį. Ne, liaukitės. Stop!
Labas, tėti. Čia aš.
Atleisk, kad negalėjau pakeist savo planų, bet labai lauksiu tavęs Paryžiuje.
Myliu tave.
Čia Kvin. Palikite žinutę.
Tikiuosi, susidėjai lagaminą.
Rezervavau tris restoranus, galėsi išsirinkti.
Tedis miesčionis. Jam nerūpi.
Bet mums reikia apie jį pakalbėti.
Man truputį neramu.
Bet palauksiu, kol susitiksim Paryžiuje.
Myliu tave, Kvine.
Ar viskas gerai?
Taip.
Sudėjai daiktus iš mano kabineto, kad viskas būtų nunešta į lėktuvą?
Taip.
Kamščiai.
Jums teks išvykti iškart po susitikimo.
Beile? Tu vis dar Ostine?
Turi minutę?
Užeik.
Pranešk, kai reikės.
Iki tarybos susirinkimo liko dešimt minučių,
po to skubėsiu į oro uostą.
Ar žinojai, kad federalinis prokuroras spaudė mano mamą
padėti jam byloje prieš tavo tėvą?
- Iš kur žinai? - Kalbėjau su juo.
Jis vardu Aivanas Eskara.
Taip, jie kartu mokėsi teisės.
Taip. Ji tau nesakė, kad ketino su juo susitikti?
Ne, kada tai buvo?
Prieš pat jos avariją.
Jis ją spaudė bendradarbiauti, ir tada…
Manai, kad tai mano šeimos darbas?
Aš nežinau, ką galvoti.
Beile, mano tėvas mylėjo Nikolą.
Jis nė už ką iš jo nebūtų atėmęs dukters.
O tavo brolis?
Tedis šūdžius, bet jie augo kartu su Keite.
Ir kaip jis būtų sužinojęs, kad ji kalbėjo su tuo Aivanu?
Aš mylėjau Keitę.
Jei būčiau tai žinojusi, net tais laikais nebūčiau sakiusi savo šeimai.
Žinau.
Atleisk, aš tik…
Tu ieškai atsakymų.
Bet kaip jau esu tau sakiusi, nieko gero iš to nebus.
Gaila, kad tavo senelio nebėra.
Manau, jis būtų tau pasakęs tą patį.
Kiek ten buvo grynųjų?
Šimtinių krūvelės. Gal dešimtys milijonų.
Toks grynųjų kiekis greičiausiai bus iš Tedžio narkotikų verslo, taip?
Galimai.
Bet kaip mes tai įrodysime?
Pameni, pasakojau apie įrenginį, atsiliepiantį į telefono skambučius?
Tokį įdėjau šalia mūsų konteinerio,
tad girdėsime, kam Tedis skambins po to, kai jį patikrins.
Ir palikau jam mažytę staigmeną.
Perdėjau RFID žymeklį nuo mūsų konteinerio į kitą.
Todėl kai Tedis ateis ieškoti pinigų…
Jis jų neras.
- Jis pašėls. - Taip.
Ir per šimtą metrų girdėsime, jei jis kam nors skambins.
Ir gražus, ir protingas.
Jei tik žymi nusikaltėlių šeima nesivaikytų tavęs norėdama nudėti.
Niekas nėra tobulas.
Beile.
Kodėl susitikai su Aivanu Eskara?
- Šnipinėjai mane? - Bare yra kameros.
Aš tik pažiūrėjau, ar saugiai grįžai.
Apie ką kalbėjai su federaliniu prokuroru?
Jis buvo mamos draugas.
Ji buvo susitikusi su juo prieš pat savo mirtį.
Kodėl? Ko ji su juo…
Ji nerimavo dėl mano tėčio.
Nerimavo, kad dirbdamas tau jis įsivels į bėdą.
Žinojai, kad Aivanas tave tyrė?
Kalbino mano mamą jam padėti.
Kaip padėti? Kaip ji būtų…
Kad ji jam gautų tas žinutes, kurias tėtis šifruodavo.
Sakė, ji taip būtų apgynusi jį.
Apgynusi tave.
Bet Keitė, ji nesutiko…
Ji buvo susitarusi vėl su juo susitikti, bet…
Žuvo.
Ji žuvo prieš pat susitikimą su juo.
Šūdas.
Žinau, tu sakei, kad mano tėtis klydo,
ir Kampanai neturėjo priežasties žudyti mamos.
Kas, jei ją nužudė būtent dėl šito?
Ne. Kaip… Jėzau Kristau.
Iš kur jis sužinojo?
Kvin buvo geriausia Keitės draugė, tėti.
- Jei Kvin žinojo… - Ji sakė, kad nežinojo.
- Liaukis. - Kam jai meluoti?
Ji nekenčia savo šeimos.
Ar bent jau… Ji nekenčia to, ką jie daro.
Jei ir būtų žinojusi, nebūtų sakiusi to savo tėvui.
Bet kažkas galėjo juos pamatyti.
Kažkas galėjo pamatyti, kaip Aivanas kalbėjo su mama ir pasakyti Frenkui.
Ne, jis nebūtų to padaręs.
Ne.
Ne, jis tiesiog nebūtų to padaręs.
Frenkas nebūtų to daręs mano Keitei.
O Tedis?
Juk tėtis sakė, kad Tedžiui stogas nučiuožė.
Kas, jei tai prasidėjo tada?
Ne. Jie kartu žaidė vaikystėje.
- Ne, negaliu patikėti… - Gal ji teisi?
Po velnių. Ne!
Aš tuo netikiu!
Keitės mirtis nesusijusi su jais.
Ir aš čia niekuo dėtas.
Girdi mane?
Ouvenai, tikrai manai, kad tai gali pavykti? Tai…
Ar Nikolas sugebėjo įtikinti Frenką palikti tave ramybėje?
Nikolas visus savo karjeros metus skyrė Frenko gynybai.
Ir tai darė ne tik dėl pinigų.
Kiekvieną sekmadienį jie kartu pietaudavo ir rūkydavo cigarus.
Ir mane pakvietė kartą ar du.
Tai, kaip Nikolas elgėsi su Frenku, kaip pasakojo man apie Frenką…
Jie buvo kaip broliai.
O kaip tu ir Nikolas?
O ką mes?
Tu irgi buvai šeimos nariu.
Turbūt buvo sunku, kai teko nutolti.
Taip, buvo sunku.
Hana.
Aš ilgiuosi šito.
Buvimo su tavimi.
Kalbėjimosi su tavimi.
Atrodo, kad tu mane gerai pažįsti, iš tiesų pažįsti.
- Net kai… - Net kai nepažįstu.
Po galais, Keite.
Išgersi?
Taip.
Tiesiog negaliu tuo patikėti.
Negaliu patikėti, kad Keitė tam ryžosi.
Kas?
Tu jos negirdėjai, tėti.
Jūs nuolat bardavotės.
Mes nesibardavome.
Mes diskutuodavome.
Ne, tėti. Jūs bardavotės.
Prisimeni Keitę taip, kaip pats nori, bet tiesa buvo kitokia.
Aš puikiai žinau, kokia.
Ne, nežinai.
Tą jūsų santuokos su mama 25-mečio vakarą…
Ji žiauriai supyko ant tavęs už tai, kad atmetei jos nerimą dėl Kampanų.
Ne. Ji pasakė nuostabią kalbą.
Grieždama dantimis.
Gerai, jei ir bardavomės,
tai tik todėl, jog Keitė mokėsi matyti tikrąjį gyvenimą.
Jums abiems to derėjo pasimokyti.
Manau, sesers mirtis mane apie tai pamokė.
Po teisybei, tame tikrame gyvenime
tu laužei įstatymus ir rizikavai jos vyro saugumu.
Ir jei tik liautumeisi viską neigęs,
suvoktum, jog ji su tuo niekada nesusitaikė.
Juokinga. Mėginau megzti pažintis su vyrais.
Ne iškart, po kokių metų.
Džuls privertė mane nueiti į porą pasimatymų.
- Džuls. - Taip.
Labai nejaukiai jaučiausi.
Galvodavau, o kas, jei jis grįš?
Ir kai pasirodei tu…
Manau, taip ilgai vyliausi, jog grįši…
Nuolat galvodavau, kaip būtų, jei iš tiesų grįžtum.
Ir labai pykau.
Vis dar pykstu.
Bet tai nereiškia,
kad taip nebesijaučiu.
Kad vis dar to nenoriu.
Noriu.
Noriu, jog mudu surastume būdą gyventi kartu, jei įmanoma.
Tedis.
Labas, Tedi.
Kai kas aptiko mano siuntą.
Kvin, pinigai dingo.
Dingo, blemba. Visi.
Jėzau Kristau.
Rytoj Paryžiuje turiu susitikti su savo kontaktu.
Mane nudės, blemba.
Kvin, ar girdi? Tai labai rimta padėtis.
Atleisk, Tedi. Aš nebegaliu tau padėti.
Aš ir taip per daug padariau.
Po galais.
Kvin?
Akivaizdu, ji žino daugiau nei sako.
- Manai, ji irgi įsivėlusi? - Sekiau jį metus.
Nė sykio nemačiau jos, negirdėjau jos vardo.
Tai kodėl jis jai dabar skambino?
Nenutuokiu.
NIKIS BELAS
Liepiau tau likt mirusiu.
Turiu tavęs kai ko paklausti.
Tik greitai, nes skubu į lėktuvą.
Likus savaitei prieš mirtį, Keitė buvo susitikusi su Aivanu Eskara.
- Tuo prokuroru? - Taip.
Beilė rado jos kalendorių, ir Aivanas pats patvirtino.
Kristau.
Jėzau, Niki.
Nežinojau šito.
Gerai.
Tau negana buvo apkaltinti mane pasikėsinimu tave nužudyti.
Tu vėl nori visa tai iškelti?
Ne, nenoriu.
Puiku.
Nes man nieko nėra svarbiau už šeimą.
Ir tu tai puikiai žinai.
Taip.
Gera girdėti tavo balsą.
Aš vis dar siaubingai įniršęs, bet…
Ši savaitė man buvo pragariška.
Nejaugi?
Mirė mano geriausias draugas, mano duktė manęs nekenčia.
Mano sūnus…
Tiek to.
Skrendu į Paryžių švęsti savo gimtadienio.
Būtų smagu, jei ir tu dalyvautum.
Labai gaila.
Iš tiesų gaila.
Man patinka Paryžius.
Pone Kampanai?
Sveikinu su gimimo diena.
Ačiū.
Beile.
Dėkis daiktus.
Kur vykstam?
Apsauga gavo apsimetėlio nuotraukų,
bet automobilio numerio neturime.
Žinoma.
Jūs niekam tikę, blemba.
Ne visai.
Pasirodo, jog jūs apieškojote
ne tą konteinerį.
Atpažinimo įrenginiai buvo sukeisti.
Tai suraskime tada tą konteinerį.
Šūdas, blemba.
Mūsų konteineris nepajudėjo.
Jei jie ne visai buki, turbūt jau suprato, kad buvo sukeista.
Būtume galėję tuo pasinaudoti.
Vis dar galime.
- Kiek tu… - Pakankamai, jog šios sumos pasigestų.
Ouvenai.
- Alio? - Mama?
Alio?
Beile.
Mama, ar girdi?
Beile, ar viskas gerai?
Nevalia skambint šiuo telefonu. Dešimt sekundžių, ne ilgiau.
Taip, girdėjau. Ar pasitiki manim?
Beilei, neverta tau skambint šiuo telefonu.
- Ar pasitiki? - Taip, žinoma.
Žinoma, kad mes pasitikim.
Mes su Nikolu atskrendam į Paryžių.
Paskambinsiu, kai atskrisim.
Išvertė Egidija Namavičė