МАРСИЛИЯ
Теди Кампано лети насам, над Атлантическия океан е.
- Нещо за пиене? - Джин с тоник.
Защо избърза? Можеше да пътуваш с мен утре.
Ще отскочим до Марсилия. С един куршум - два заека.
- Бих дошъл. - Мразиш Марсилия.
Да, но обичам Ница.
Разказвал ли съм ти за "Шевр Д'Ор"?
Принцът на Монако се гощава там всеки месец.
- Сигурен съм, че е супер. - Може да хапнем там утре вечер.
Обещах на Куин да се видим в Париж, а вдругиден съм зает цял ден.
Може по-нататък през седмицата. Донеси още един костюм.
- Става. - Ще се видим в Париж.
Да, лек път.
Здравей, аз съм. Кога може да се видим?
ПО РОМАНА НА ЛОРА ДЕЙВ
СРЯДА, 13 Ч. - АЙВЪН ЕСКАРА
ПОНЕДЕЛНИК, 9 Ч. - АЙВЪН ЕСКАРА
Проверен лаптоп, за да си ровиш в интернет.
Познаваш ли Айвън Ескара?
- Май е бил приятел на мама. - Айвън…
Имаше такъв колега от университета. Защо?
Планирала е да се види с него два пъти точно преди смъртта си.
Може да са се засекли случайно.
- Но защо ще се срещат два пъти? - Какво ти се върти в главата?
Помниш ли, когато мама се е изнесла?
- Взела ме е и сме отишли на мотел. - Кой ти каза?
- Ти знаеше ли? - За това говори с баща ти.
Чарли, моля те.
Итън… Така де, Оуен помагаше на баща ми, а майка ти беше против.
Не може да не сте знаели, че дядо работи за Кампано.
Знаехме и първоначално аз не одобрявах, а Кейт все го защитаваше.
Тогава защо е била против баща ми да му помага?
Докато учеше право, Кейт се осъзна. Няколко пъти се караха с татко.
И когато тя разбра, че Оуен му помага с Кампано…
Затова са се спречкали.
Не искаше Оуен да си цапа ръцете.
Но наистина не виждам смисъл да се ровиш в това.
Вече я няма.
И трябва да намерим общ път напред.
Като семейство.
Следващият.
Паспорт.
- Цел на посещението, г-це Скот? - Почивка.
- Повечето американци почиват в Ница. - Обработвам дърво.
Преди години се обучавах при Жан Алар в Пюи-Сен-Мартен.
Той ще ме посрещне.
- Приятен престой. - Мерси.
Следващият.
Паспорт?
- Какво му каза? - Че съм учила дърводелство във Франция.
- Вярно ли е? - Не.
- Напомни ми да не играя покер с теб. - Не мога да се меря с теб.
- Къде е Теди? - В Лондон, сигурно зарежда гориво.
Значи имаме около три часа да открием контейнера преди него.
- Най-сетне ни провървя. - Да, да вървим.
Ето те.
- Ще правим ли палачинки? - Да, защо не.
- Какво носиш? - Стария тефтер на мама.
Беше в кутията, която Чарли ми даде.
Може ли да те питам нещо?
Чарли каза, че с мама сте се карали преди смъртта й.
Била ядосана, че татко ти помага, с него се спречкали ужасно и се изнесла.
Не си спомням. Между мен и Кейт нямаше караници.
Тя беше роден адвокат, за всичко дебатирахме.
А дебатирахте ли за работата ти при Кампано?
Тя се опитваше да разбере ролята на съдебния защитник.
- Мислеше да работи при мен. - Защо тогава се е ядосала на баща ми?
Сигурна ли си, че затова са се карали? Майка ти беше вироглава.
Баща ти също не беше от лесните.
Вижда се на картата. Обиколка на почти цялото пристанище.
Контейнерът трябва вече да е тук и ако разберем къде ги описват…
Звънял ли е някой?
Не.
Казахме на Бейли да се обажда само в крайна нужда.
Знам, но ми е неприятно, че се разделихме така.
Обикновено се разбираме.
- На всички ни се струпа много. - Напълно съм наясно.
Свикнала съм да съм до нея, когато е нужно, да съм й подкрепа.
- Какво? - Говориш като майка.
И то добра майка. Това е хубаво.
А и тази блуза…
- Твърде туристическа ли е? - Не, подсеща ме за Прованса.
Помниш ли стареца, който продаваше цветя до къщата за гости?
Да, с барета и цигара в ръка викаше: "Свежи цветя!".
"Свежи цветя!"
- По цял ден. - Страхотно беше, само ти и аз.
Никакви проблеми.
Имало ли е изобщо такъв момент? Без никакви проблеми.
Беше ми леко.
Да вървим.
Благодаря, че намина.
Бих дошъл на крака, но едва ли щеше да се изтълкува добре.
- Казвай, Франк. - Как е Теди?
- В какъв смисъл? - Работиш за мен от години.
Никога не е имало издънки.
Сега обаче се сдобихме с мъртъв адвокат и мъртъв щатски шериф.
- Не върви гладко. - Не се тревожи за Итън Йънг.
- Всичко е под контрол. - Дали?
Знам колко си стриктен в бизнеса. Сигурно ти е трудно да се отдръпнеш.
Но за да може друг да поеме юздите, трябва първо да ги пуснеш.
- Отдавна се познаваме с теб. - Да, така е.
Не знам защо си решила, че ми е нужен психотерапевт.
- Франк… - Стига глупости, Марис.
- Опитвам се да защитя организацията си. - Тя не е застрашена.
Синът ти е достатъчно способен.
Ако имаш въпроси, питай него и не ми губи времето.
А сега ме извини.
АЙВЪН ЕСКАРА, ОСТИН
АЙВЪН ЕСКАРА, ЮРИСТ, ТЕКСАСКИ УНИВЕРСИТЕТ
АЙВЪН ЕСКАРА ПРЕПОДАВАТЕЛСКИ СЪСТАВ
КОНСТИТУЦИОННО, ДАНЪЧНО И КОРПОРАТИВНО ПРАВО
ПРОКУРАТУРА НА ЗАПАДЕН ТЕКСАС
АЙВЪН ЕСКАРА, ПРОКУРОР
БОРБА С ОРГАНИЗИРАНАТА ПРЕСТЪПНОСТ
Дами и господа, надявам се, че ви е приятно в нашия красив град.
Добре дошли на новото пристанище на Марсилия.
Още преди новата ера градът е бил ключов за средиземноморската търговия.
От 1853 г. новото пристанище транспортира 100 милиона тона товари годишно.
Не се ли развиваше тук действието на "Тримата мускетари"?
- Не. - Дюма се върти в гроба.
Туристи!
- Как се справят с толкова контейнери? - Чудесен въпрос.
Новопристигналите се разтоварват на северните докове.
Там ги описват, а после ги извозват.
- Ясно, мерси. - Моля.
Контейнерът трябва да е близо до кафенето.
- Тракерът ще го засече. Ако се измъкна… - Ще ти помогна.
Теди приближава ли?
Още е на "Хийтроу", явно има забавяне.
- Май си права, че уцелихме момента. - Дано.
Кажи на Джейкъб, че ако има шестица, ще му донеса екип на Мбапе.
И аз те обичам.
- Още един джин с тоник? - Ти си ангел.
- Имаш ли планове за Париж? - Не, предпочитам Лондон.
- Мъглата, историята, клубовете в Мейфеър. - Познавам ги добре.
Мога да уредя да пийнем в "Анабел" на връщане, ако си свободна.
- Ще си видя графика. - Добре.
Потегляме ли?
Два часа? Трябва да излетя веднага.
Няма да се кача на редовен полет.
- Още едно? - Да, моля.
Томас, Теди е.
Бавят ме в Лондон. Някаква неизправност по самолета.
Наясно съм, затова лично ще се заема с пратката.
Разбира се. Днес ще съм там и ще ти се обадя, като я видя.
- Ще летя с "Бритиш Еъруейз". - Те потеглят от няколко терминала.
Амбър, бъди така добра да разбереш откъде излитат за Марсилия!
- Сериозно, дори от тук? - Да.
- Г-це Майкълс? - Г-жо Андерсън, какво правите…
- Тук работя, а ти? - Дойдох да се видя с приятел на мама.
- Дали е безопасно да кръстосваш Остин? - Реших, че в съдебна сграда…
Няма начин тук да обикалят бандити.
Ед, стой при нея. Погрижи се да не пострада.
Двайсет минути.
Не се разпръсвайте и помнете, че пристанището е действащо.
- Ще се справим. - Дали?
Бонжур. Сядайте където ви харесва.
- Бонжур. - Тоалетна?
Вратата вляво.
Много се извинявам.
О, не.
Ужас.
Съжалявам за дядо ти.
Да.
- Още не мога да го проумея. - Разбирам те.
И аз загубих приятел. Странно нещо е смъртта.
Предпочитам тя да не свидетелства.
Г-н Ескара, аз съм дъщерята на Кейт Смит.
- Боже, като две капки вода сте. - Значи я помните?
- Надявах се да поговорим. - За Кейт ли?
Вуйчо ми даде стария й тефтер, там видях името ви.
Срещали ли сте се точно преди смъртта й?
Нямам спомен. В дело съм.
Карала се е с баща ми заради работата на дядо.
- Николас Бел. - Съболезнования, но трябва да вървя.
Г-н Ескара, това е телефонният ми номер. Да поговорим, когато ви е удобно.
Вижте, честно казано, съмнявам се да мога да ви помогна.
Мамка му.
Мерси.
Теди още е в Лондон. Поне имаме време.
Няма как да отворим контейнер на 15 метра височина.
Къде остана високият дух?
- Нарочна ли е играта на думи? - Ето че се засмя.
Как винаги успяваш да си позитивна?
И от лошото извличаш нещо хубаво.
Когато майка ти те зареже, непрестанно стоиш с дядо си на струга
и се учиш да откриваш красотата в парче дърво…
- Свикваш да правиш от нищо - нещо. - Да.
И аз бях такъв на младини. Промених се, когато Кейт умря.
Започнах всичко да премислям.
Все преценявах какво може да стане, никога не рискувах.
Но срещнах теб.
Ще измислим нещо.
- Да? - Изпратих Бейли, откара я телохранител.
Добре, благодаря.
- И при кого изобщо беше дошла? - При Айвън Ескара.
Бил е състудент на майка й.
Светът е малък.
Затвори вратата.
АВТОСЕРВИЗ
- Теди е, оставете съобщение. - Марис е. Обади ми се, като кацнеш.
Имам да ти казвам нещо.
- Здрасти, къде беше? - В града.
Казах на Чарли и взех Сет.
- Докато нещата се уталожат, по-добре… - Да се крия? Нали уж съм в безопасност?
- Бейли. - Или нямаш доверие на Франк?
Сложно е, знаеш.
- Някакви новини от Хана и… - Не.
Нещо за обяд? Правя жесток доматен сандвич.
- Само с домат ли? - Научих го от мой приятел хотелиер.
Има ли хубав домат, друго не ти трябва.
- Ало? - Обажда се Айвън Ескара.
Да, здравейте.
- Да се срещнем някъде извън съда? - Добре.
В бар "Безкрай"? Още не е отворил, няма да има никого.
До час ще съм там.
- Добре. - Кой беше?
Стар приятел на мама. Помолих го да поговорим за нея.
Ще взема Сет.
- Красиво е тук. - И аз точно това си мислех.
И е място, на което можем да изчезнем.
- Не е толкова просто. - Знам, но…
Тогава защо се правиш, че няма проблем?
И когато ме срещна, как може да ти е било леко на душата?
Кейт я нямаше от десет години.
Бях наясно с действията си и със самия себе си.
А и с теб се разбирахме.
Може би вътрешно не съм искал да усложнявам нещата.
Най-вече заради теб.
Хубаво.
Разбираемо е.
Добре.
Да потърсим лесно решение и сега. Да ги помолим да отворят контейнера.
Да се представим за митничари ли?
- Френският ти на ниво ли е? - Не чак дотам.
Но бих могла да се представя за преводачка на Теди Кампано.
Ето ви, влезте. Благодаря, че звъннахте.
Не съм бил тук от 30 години.
Простете, че бях рязък.
Срещу Франк Кампано текат няколко разследвания.
Предвид миналото на дядо ви, не бива да ме виждат, че говоря с вас.
Но…
Имате право да знаете.
- Значи сте се срещнали с майка ми? - Да.
Изненадах се, с нея не поддържахме връзка.
Потърси ме като прокурор, тревожеше се за баща ви.
- Той помагаше на дядо ви, нали знаете? - Да.
- Била е ядосана. - Много.
- Опасяваше се от закона РИКО. - Какъв закон?
- Можем да отидем в жилището на вуйчо. - Добре.
- Какъв е този закон РИКО? - С него борим мафията.
Баща ми само е шифровал съобщения, защо да го…
А знаел ли е какво пише в тях?
Наясно ли е бил, че предаването им е незаконно?
Умишлените действия попадат под ударите на закона.
- Нали не сте… - Не, но майка ви беше умна.
Осъзнаваше, че той се излага на риск.
Казах й, че е права.
Само това ли?
Каквото и да е станало, искам да знам.
Беше настъпил обрат в разследването ни срещу Кампано.
Дядо ви се превърна в наша основна цел.
- Защо? - Знаехме, че предава съобщения.
Искахме да го вербуваме, за да свидетелства срещу Франк Кампано.
И сте притиснали майка ми. Дошла е при вас за помощ, а вие…
- Настояли сте да ви предаде съобщенията. - За да предпази мъжа си и баща си.
- За да изградите обвинението си. - Можех да й предложа само сделка.
Но още бях млад и не разбирах напълно в каква ситуация я поставям.
И тя помогна ли ви?
Обмисляше го, планирахме да се срещнем пак, но…
Дали не е заради това?
- Кампано са я убили, за да… - Не, смъртта й беше злополука.
ФБР не откри нищо съмнително.
Сгазила я е кола. Шофьорът така и не е заловен.
Не, не го откриха.
- Как е така? - По-сериозно изражение.
Като на човек, който презира света, а уж му служи.
Така изглеждам ли вече като Кампано?
Почти.
Идеално.
Чудесно.
Ето.
Правя картата набързо и отиваме в копирния център.
- Обади се на пристанището. - Вече звъня.
Ало, обаждам се от името на Теди Кампано от "Рафина".
Скоро пристигаме на пристанището, но графикът ни е натоварен…
Извинявам се, не знаех, че вече са ви информирали.
Мерси, до скоро.
- Лошо. - Какво?
Асистентката на Теди е звъняла, очакват го до час.
- Но как? - Може да е сменил самолета.
Половин час в копирния център.
- Докато стигнем до пристанището… - Може и да не трябва карта.
- Французи са, ще искат документ. - Не се знае.
АВТОСАЛОН
- Марис. - Видях, че си звъняла. Наред ли е всичко?
- Не и според баща ти. - Какво искаш да кажеш?
Привика ме сутринта. Явно се тревожи за теб.
- Е, и? - Старците се нуждаят от внимание.
- Ще имам грижата. - Дано, защото това не е всичко.
Сутринта засякох Бейли Майкълс в съда.
- И какво? - Търси Айвън Ескара.
Ясно.
- Трябва ли да вземем мерки? - Не.
- Нея не я пипаме. - И аз рискувам много.
- Ще се погрижа. - Дано.
Простете, че ви пришпорвам, но времето ни притиска.
Мосю Кампано току-що кацна.
Карта?
- Какво иска? - Карта.
Невероятно! Такава тежка бюрокрация няма дори в страни от Третия свят.
Какво още да очаквам в Марсилия? Да ме пребият ли?
Обраха мосю Кампано преди малко.
Без карта не може, такива са правилата.
Такава била политиката.
Има си хас, най-великото постижение на френската цивилизация.
Затова Китай печели.
Вижте, това съм аз.
Да, точно така.
СПИСАНИЕ "ТЕКСАСКИ ПАРИ"
- Не. - Шегувате ли се?
Знаете ли колко приходи нося на забутаното ви пристанище?
Простете. Г-н Кампано.
Невъзможен е.
- Сигурно ви е писнало от такива надувки. - Политика, а? Я да видим сега.
Г-н Кампано, моля ви. Държи се безобразно.
Но става дума за спешна доставка на крайно необходими медицински материали.
Може би бихме могли да направим изключение.
- Мерси! - Жерар.
- Забавляваш ли се? - Щом съм с теб.
Ето.
ЧУПЛИВО
Виж ти.
Здрасти, татко. Не успях да се измъкна, но чакам Париж с нетърпение.
Обичам те.
Бонжур.
Теди Кампано от "Рафина". Трябва да инспектирам контейнер.
Ало?
- Теди Кампано? - Да.
Оуен, Теди е тук.
Извинявайте, шефката иска да се върнем в офиса.
- Защо? - Някакъв проблем с документите му.
Добре, само да приключи с инспекцията.
Товарът е крехък, затова се налага…
- Какво става? - Проблем с документите, връщаме се.
Глупости, приключих с инспекцията, тръгваме си.
Не, намерете проклетото нещо. Стига!
Здрасти, татко.
Не успях да се измъкна, но чакам Париж с нетърпение.
Обичам те.
Куин е, оставете съобщение.
Дано си събрала багажа. Направих три резервации, имаш избор.
Теди няма вкус, ще му е все едно.
Трябва да поговорим за него, имам опасения.
Нямам търпение да се видим в Париж.
Обичам те, Куини.
- Наред ли е всичко? - Да.
- Нали ще се погрижиш да не забравя нещо? - Да.
Трафикът е натоварен, тръгнете веднага след срещата.
Бейли? Още ли си в Остин?
- Имаш ли минутка? - Ела в кабинета.
Нали ще ме повикаш?
След десет минути съм на среща на борда, а после тръгвам към летището.
Знаеш ли, че прокурор е притискал мама, за да уличи баща ти?
- Къде си чула? - Срещнах се с него - Айвън Ескара.
Тя имаше приятел Айвън в университета.
Не ти ли е казала, че ще се среща с него?
- Не, кога е било това? - Точно преди злополуката.
Притискал я е да му помогне и после…
- И мислиш, че близките ми са я убили? - Не знам какво да мисля.
Бейли, баща ми обичаше Николас.
Никога не би му отнел дъщерята.
- А брат ти? - Теди не е стока, но е израснал с Кейт.
А и откъде ще е знаел, че е говорила с този Айвън?
Обичах Кейт.
Дори да знаех, не бих казала на роднините си.
Знам.
- Съжалявам. - Искаш да разбереш какво е станало.
Но вече ти казах, това няма да доведе до нищо добро.
Жалко че дядо ти почина.
И той щеше да ти каже същото.
- Колко пари? - Сума ти пачки, десетки милиони.
- Сигурно са от наркобизнеса на Теди. - Близко е до ума.
- Как да го докажем? - С онова телефонно устройство, казах ти.
Сложих едно близо до контейнера.
Ще засече всички обаждания на Теди, след като огледа.
Подготвих му и малка изненада.
Прехвърлих радиочестотния етикет на друг контейнер.
- Когато Теди потърси парите… - Няма да ги намери.
- Ще се побърка. - Да.
А ние ще чуем на кого звъни в радиус от няколкостотин метра.
Не само красив, а и умен.
- Само да не те преследваше мафията. - Никой не е съвършен.
Бейли, защо си се срещала с Айвън Ескара?
- Шпионирал ли си ме? - В бара има камери, само проверявах.
- Защо си се срещнала с прокурор? - Той е бил приятел на мама.
- Видяла се е с него, преди да умре. - Защо? Какво е налагало…
Притеснявала се е за баща ми.
Че ще загази заради работата си за теб.
Знаеш ли, че Айвън те е разследвал?
- Настоял е мама да помогне. - Но как?
Като му предаде съобщенията, които татко е шифровал.
Ескара твърди, че е било за ваше добро.
- Но Кейт не може да е приела… - Планирала е да се срещне пак с него.
Но е загинала. Била е убита, преди да се видят отново.
По дяволите.
Смяташ, че баща ми греши и не е имало защо Кампано да убиват мама.
- Ами ако това е причината? - Не, как изобщо… Боже господи.
- Как би могъл да е разбрал? - Куин й беше приятелка.
- Ако тя е знаела… - Отрече.
- Да бе. - Защо да лъже? Мрази роднините си.
Или поне не харесва това, което вършат.
И да е знаела, не би казала на баща си.
Но някой може да е видял Айвън с майка ми и да е казал на Франк.
Той не би го направил.
Не би извършил такова нещо. Франк не би посегнал на моята Кейт.
А Теди? Татко твърди, че е неконтролируем. Може да се е почнало оттогава.
- Не, те играеха заедно като деца. - Бейли има право.
Не, абсурд! Не вярвам да е така!
Смъртта на Кейт нямаше нищо общо нито с тях, нито с мен.
Ясно ли ти е?
Мислиш ли, че е възможно?
Николас да убеди Франк да спре да те преследва.
Николас цял живот е защитавал Франк. Не само заради парите.
Всяка неделя обядваха заедно и пушеха пури.
И аз съм бил с тях един-два пъти.
Отношението на Николас, начинът, по който ми говореше за Франк…
- Бяха като братя. - А вие с Николас?
- Какво за нас? - От семейство сте станали врагове.
Да, така се получи.
Хана.
Мъчно ми е.
Че не сме заедно, че не си говорим както преди.
Ти винаги ме разбираше, знаеше какво ми е.
- Дори… - Дори да не беше така.
Боже, Кейти.
- Ще пийнеш ли? - Да.
Не ми се вярва.
Кейти да постъпи така!
- Какво? - Ти не я чуваше, татко.
- Постоянно се карахте. - Не се карахме.
- Дебатирахме. - Не, татко, карахте се.
Спомените ти за Кейт не отговарят на реалността.
- Знам как беше. - Лъжеш се.
На сребърната ви сватба с мама
Кейти беше ужасно разстроена, че омаловажаваш опасенията й за Кампано.
- Стига, тя изнесе прекрасна реч. - През стиснати зъби.
Ако сме се карали, то беше, защото Кейт тепърва опознаваше света.
И двамата летяхте в облаците.
Смъртта на сестра ми ме свали на земята.
Да си го кажем ясно - ти нарушаваше закона и излагаше съпруга й на огромен риск.
И ако не си затваряше очите, щеше да видиш, че тя не би го допуснала.
Смешното е, че се опитах да ходя по срещи.
Не веднага, след около година.
Джулс ме накара да изляза с двама.
- Джулс? - Да. Чувствах се неловко.
Все си мислех, че може да се върнеш.
А когато се появи…
Толкова дълго бях хранила надежда да се върнеш,
че не се бях замисляла какво би било, ако наистина се случи.
Бях ти ужасно ядосана.
Още не ми е минало.
Но това не значи,
че вече не те обичам.
И че не искам да сме заедно. Напротив.
Искам да намерим път напред, ако е възможно.
Теди е.
- Здрасти, Теди. - Пратката е прецакана.
Куин, парите ги няма. Всичките!
- Боже мой. - Утре имам среща с онзи в Париж.
Ще ме убият.
Куин, чуваш ли ме? Загазих жестоко.
Съжалявам, не мога да ти помогна. Предостатъчно направих.
Майчице.
- Куин? - Явно знае повече, отколкото казва.
- Дали е замесена? - Една година го следих, не съм я виждал.
- Защо тогава звъни на нея? - Нямам представа.
НИКИ БЕЛ
- Казах ти да не оживяваш. - Искам да те питам нещо.
Само набързо, гоня самолет.
Кейт се е срещнала с Айвън Ескара седмица преди да умре.
- Прокурорът? - Да.
Бейли е открила тефтера й, Айвън е потвърдил.
Господи.
Господи, Ники, нямах никаква представа.
Ясно.
Не ти ли стига, че ме обвини в опит да те убия?
- Сега и това ли искаш да разравяш пак? - Ни най-малко.
Хубаво.
Защото за мен семейството е най-важно.
- Точно ти трябва да го знаеш. - Да.
Радвам се да чуя гласа ти. Още съм ти бесен, но…
- Беше ужасна седмица. - Нима?
Най-добрият ми приятел умря, дъщеря ми не може да ме трае, а синът ми…
Както и да е, заминавам за Париж да отпразнувам рождения си ден.
Жалко че няма как да дойдеш.
Жалко наистина. Харесвам Париж.
Г-н Кампано?
- Честит празник. - Благодаря.
Бейли.
- Събери си багажа. - Къде отиваме?
Измамникът е заснет на охранителните камери.
- Но номерът на колата не се вижда. - Има си хас.
- Безполезни сте. - Не чак толкова.
Контейнерът, който проверихте, явно е подменен.
Истинският е друг.
Да го намерим тогава.
Пълно безобразие.
Контейнерът още си е там. Ако имат грам мозък, трябва да се усетят.
- Можеше да го използваме като коз. - Имаме такъв.
- Колко… - Достатъчно, за да ги търсят.
Оуен.
- Ало? - Мамо?
- Бейли. - Мамо, чуваш ли ме?
- Бейли, добре ли си? - Трябва да затвори до десет секунди.
- Чух го. Вярвате ли ми? - Не бива да се обаждаш.
- Отговори ми. - Естествено, че ти вярваме.
С Николас идваме в Париж. Ще се обадя, като стигнем.
Превод на субтитрите Боряна Богданова