PAGAL LOROS DEIV ROMANĄ
Tu negalėtum.
Galėčiau.
Vynuogynas Naujojoje Zelandijoje?
Kitame pasaulio krašte nuo Beilės.
Gal man patinka pati idėja būti kažkur toli.
Ten, kur būtume tik aš ir tu.
Turiu pakalbėti su tavo tėvu.
Turi išeiti. Dabar pat.
Aš nejuokauju. Nešdinkis.
- Tik noriu su juo pakalbėti. - Žinai, kiek šįvakar čia buvo farų?
O kur dar FTB, JAV maršalai. Išeik.
Tavo tėvas jau žino, kad mes Ostine, tiesa?
Aš tavęs nekaltinu. Jis - jos senelis.
Bet jei jis žino, kad mes čia, tai - vienintelis mano šansas.
Tu neturi jokių šansų.
Čarli, Kristin neturės ateities, jei nepakalbėsiu su juo.
Jei manai, kad mano tėvas tau padės, jis to nedarys.
Itanas jį išdavė.
Jis sunaikino mūsų šeimą.
Žinau, ką jis padarė.
Gal tu ir teisus.
Bet leisk man bent pamėginti. Labai prašau.
JAV MARŠALŲ TARNYBA TEKSASO VAKARINĖ APYGARDA
- Kur Hana? - Pasitarimų kambary.
- Ed. - Kas?
Kur Hana?
Tualete.
Prisėsk, gerai?
Hana?
Spėju, tavo vardas ne Maks, tiesa?
Kol kas tiks Maks.
Ar tavo tėvas seniai čia gyvena?
Ne, apsigyveno išėjęs į laisvę.
Jau keleri metai.
Čia, regis, tylu.
Įsigyti sklypą prie ežero buvo mamos mintis.
Sodyba savaitgaliams.
Kur galėtų atsipūsti. Pabūt be streso.
Namą ji nupirko, kol jis buvo kalėjime.
Bet pati susirgo ir...
Jie taip kartu ir nepagyveno?
Ji mirė tą pačią dieną, kai jis išėjo.
Praėjus trisdešimt penkioms valandoms, jei konkrečiai.
Aš dar galiu pasukt atgal.
Kaip nori, Maks.
Hana, tu ten? Čia aš.
- Kiek laiko ji ten? - Kas? Beilė?
Hana. Kiek laiko Hana tualete?
Durys užrakintos. Ji neatsiliepia.
Hana, mes einame į vidų.
Prakeikimas.
Skambink Ostino skyriui. Reikia skelbt Hanos paiešką
visose vietinėse nuovadose. Į miestą skubiai siųsk komandą.
RAMYBĖS UOSTAS
Aš turiu kai ką padaryti.
Pasitikėk manim.
Beile, ar žinai, kur ji?
Beile, jei žinai, kur ji, privalau žinoti.
Ne. Aš buvau su jumis.
Aišku.
Gali sėst, jei nori.
Nežinau, kiek tai truks.
Nenoriu.
Gal ne dėl savęs derėtų nerimauti.
Šios kolonos nėra tokios tvirtos kaip atrodo.
Jos buvo atsiųstos į Ostiną dalimis ir surinktos čia, vietoje.
O Meredit...
Mano žmona.
Ji jautė aistrą dizainui.
Ji viską gražino.
Viskas, kas yra šiuose namuose, išrinkta jos.
Iki paskutinės smulkmenos.
Nepasakočiau to, bet pamaniau, kad jūs
mokėsite įvertinti istoriją.
- Sveikas, vaikeli. - Labas, tėti.
- Malonėkite pakelt rankas, panele. - Atsiprašau?
Jis turi įsitikinti, ar neturite mikrofono.
Kurių galų man mikrofonas?
Tokių klausimų aš jau nebeklausinėju.
Prašau pakelt rankas.
Ne toks jau čia „Ramybės uostas“.
Man pavadinimas nepatiko.
Pakeisčiau jį, bet jį išrinko žmona.
Kuo pakeistumėte?
Gal citata?
„Lasciate ogne speranza“. Kažkas apie vilties palikimą.
Mano senelis sakydavo: „Viltis tave pribaigs“.
Dar vienas variantas.
- Ji švari, pone. - Puiku.
- Gal važiuok namo. - Aš turiu parvežt ją į miestą.
Noriu likt vienas mūsų naująja drauge.
Jūs juk nieko prieš? Hana?
Galiu vadint jus Hana?
O gal vadinti jus ponia Maikls?
Tiks ir Hana.
Matai? Jai viskas gerai.
Į miestą ją galės parvežti Nedas.
- Tėti, aš... - Tu pavargai po darbo dienos.
Važiuok namo.
Žinoma, jei ji nori išvažiuot,
nelaikysiu Hanos, tegu važiuoja į Ostiną…
ar Sosalitą.
Aš lieku.
Reikia nustatyti Nikolo Belo ir Čarlio Smito telefonų buvimo vietą.
Ar prie Andrėjos Rejes namų kas nors yra?
Yra. Viskas ramu. Prie Nikolo namų irgi jokio judėjimo.
Pareigūnas sako, jog galimai matė Haną „Never Dry“ bare.
Peržiūrėsim apsaugos kamerų įrašus.
Gaukit kratos orderį barui „Never Dry“. Tegu Kreiven pasistengia ką nors
ištraukt iš Hanos telefono.
DŽULS
Džuls.
Ar viskas gerai? Neprisiskambinu Hanai.
Aš irgi. Mes nežinom, kur ji.
Bet tu - saugioje vietoje?
Aš su maršalu Bradfordu.
Bet, Džuls, tai mano kaltė.
Hana norėjo išvykt iš Ostino, o aš atsisakiau,
po to aš dingau.
O jei jai kas nors atsitiks?
Nieko jai neatsitiks, girdi?
Visiems viskas bus gerai. Kur tu esi konkrečiai?
NUMERIS BLOKUOJAMAS
Beile?
Džuls, aš tau perskambinsiu.
- Hana? - Beile.
Tėti?
Burbono?
- Taip. - Gerai.
Sėskit.
Antrasis Kristin gimtadienis.
Ji jau tada kalbėjo pilnais sakiniais.
Likus savaitei iki šios nuotraukos nusivedžiau ją į parką,
kur netyčia sutikom jos pediatrą.
Jis paklausė, kaip jai sekasi, ir ji atsakė dviem pastraipom.
Kaip suprantu, ji iki šiol tokia.
Taip.
Ko tau čia, blemba, reikia, Hana?
Aš tikėjausi susitarti.
Nemanau. Ne.
Jūs nežinot, ką turiu…
Ne, aš sakau, kad ne tam čia atvažiavai.
Manau, tu tikiesi, jog esu ne toks, kaip visi sako.
- Pone Belai. - Nikolas.
Nikolai. Neketinu ginčytis dėl praeities.
Ne? Jūs norit, kad atleisčiau jūsų vyrui.
Norite, kad jam atleisčiau, nors net nenutuokiate,
ką jis padarė.
Manau, kad šį bei tą nutuokiu. Žinau, kas nutiko.
Ir pažįstu savo vyrą.
Savo vyrą Itaną.
Žinau, kaip netekote dukters.
Aš su tuo nesusijęs.
Jei manote, kad žmonės, kuriems dirbau, būtų žudę mano vaiką…
Jie turi principus.
Be to, jie žinojo, kad būčiau juos pribaigęs, jei jie būtų
- užkabinę mano šeimą. - Bet pone Belai… Nikolai…
Itanas, žinoma, nenorėjo tuo patikėti.
Ne, jis norėjo kažką apkaltinti, todėl apkaltino mane.
Ir nubaudė mane, lyg nepakankamai jau buvau nubaustas.
Bet pamirškime mane.
Koks tėvas šitaip išsiveža vaiką?
Jis atplėšė mergaitę nuo močiutės, tetos, dėdės.
Visų, kas ją mylėjo.
Visų, kas pažinojo jos mamą, kas būtų pasakojęs jai apie Keitę.
Ir koks dviveidis. Šito iš viso negaliu pakęst.
Tavo vyras geriau nei kiti žinojo mano darbą.
Jis žinojo daugiau nei mano vaikai.
Ir jis…
Jis pats troško tokių santykių su manim, ir aš…
Jūs jį mylėjot.
Atsiprašau?
Prieš tai jūs jį tikrai mylėjote.
Aš stengiaus kaip bet kuris kitas geras tėvas.
Manau, jūs ne vien stengėtės.
Jei ir taip, aš klydau.
Abu klydom. Sutinki?
Ne, nesutinku.
Galiu papasakot istoriją apie tavo vyrą,
ir tavo nuomonė apie jį pasikeis.
Galbūt. Bet vargu ar tai pakeis esmę.
O kas tai?
Manau, jūs žinote, kaip stipriai mano vyras myli jūsų anūkę.
Visi jo veiksmai...
nepaisant jo, jūsų manymu, paklydimų,
jis darė tai dėl jos.
Aš manau, kad jūs gerbiate jį už tai, koks jis tėvas.
Už jo pasiaukojimą. Už rūpinimąsi savo šeima.
Man regis, tai - jūsų abiejų bendras bruožas.
Paklausyk manęs įdėmiai.
Daugiau nei pusę dešimtmečio praleidau už grotų, šešerius su puse metų,
užuot rizikavęs savo šeima viešindamas klientų paslaptis.
Aš netekau dukters, anūkės, žmonos ir karjeros.
Jei nori kalbėt apie pasiaukojimą, štai kur pasiaukojimas.
Ir nemanyk, kad įtikinsi mane,
jog tavo vyras - kažkoks kankinys.
Aš...
Nelygink manęs su juo.
Greidis Bradfordas.
Ji čia. Mes prie Treviso ežero, o ne mieste.
Bose?
Skambink Treviso apygardos šerifui.
Tegu skubiai siunčia greitojo reagavimo būrį į Belo namus.
Kuper! Dženkinsai, Ed, su manim.
Pozner, žiūrėk mergaitę.
Paskubam.
Tampriai suveržęs tik pakenksite žaizdai.
Tu jau daktarė?
Esu ta, kuri daug sykių buvo susipjausčiusi rankas.
Toks darbas.
Pereikim prie esmės, gerai?
Aš noriu pateikti jums pasiūlymą.
Ne tau čia reikia pasiūlymus teikti.
Manau, kad man.
Po teisybei, esu vienintelė čia, galinti tai daryti.
- Rimtai? - Akivaizdu,
kad tarp mano vyro ir jūsų meilės nerasta.
Neabejoju, kad jis nebūtų siūlęs tai, ką aš,
bet jo čia nėra. O aš esu.
Gerai.
Aš klausau.
Spėju, jūs norėtumėte bendrauti su savo anūke.
Iš to, kaip kalbate apie ją,
spėju, kad nieko labiau net netrokštate.
Ir spėju, kad jūs galėtumėte susitarti su klientais,
kad galėtumėte su ja bendrauti.
Jūs manot, kad turiu tokią įtaką toje organizacijoje?
Juk sakėt, kad dėl jų už grotų praleidot šešerius su puse metų?
Spėju, jie jums už tai dėkingi.
Antraip jūsų anūkė vėl dings.
Man nepatinka, kai man grasina.
Aš jums negrasinu. Man pasakė, kad tėra tokia išeitis.
Vienintelė išeitis.
Kodėl manot, kad aš jūsų nerasiu?
Gal ir rasit.
Ar to jai linkėtumėte? Kad jai vėl tektų bėgti?
Aš prašau jūsų apsaugoti anūkę,
leisti jai gyventi savo gyvenimą,
kad ji galėtų pažinti savo šeimą.
Pažinti jus.
Norėčiau šito.
Bet jei prašai manęs apsaugot Itaną,
tai neįmanoma.
Negalėčiau apsaugot Itano, net jei norėčiau.
Ko, tavo žiniai, tikrai nenoriu.
Kas, jei Itanas nebuvo su tuo susijęs?
Nesupratau?
Kas, jei Itanas čia būtų niekuo dėtas?
Kas, jei kalba eitų
tik apie jūsų anūkę Kristin? Ką…
Galėtumėte ją apsaugoti?
Tik Kristin?
Taip.
Supranti, ką sakai?
Tavo vyras negalėtų grįžt namo.
Nei dabar, nei kada nors ateity.
To Itanas ir nori.
Gyventi be jos?
Apsaugot ją. Apginti. Kad Beilė liktų Beile.
Mes abu to norim labiausiai.
Aš neturėjau motinos.
Ji mus paliko, kai buvau
ne ką didesnė nei Kristin, kai paskutinįsyk ją matėte.
Bet aš turėjau senelį. Aš turėjau daugiau nei daugelis.
Noriu pasakyt, kad Itanas turbūt prieš dingdamas suprato,
kad mano prioritetas bus jūsų anūkė.
Ji čia - svarbiausia. Pats puikiai tai suprantate.
Kodėl taip manai?
Jūs ten buvote pirmas.
Juk išsiunčiau tave namo.
Prie vartų Greidis Bradfordas su pustuziniu JAV maršalų ir smogikais.
O tu manai…
Manai, kad ji norėtų su manim bendrauti?
Kristin?
Taip. Aš pasistengsiu, kad apie jus ji susidarytų gerą nuomonę.
Aš pasirūpinsiu, kad ji suprastų,
jog praeities įvykiai nebuvo susiję su jūsų meile jai.
Tėti. Jai reik išeiti.
Jei turi nors mažytę viltį,
kad kada nors Itanas grįš į jūsų gyvenimus,
ir tie žmonės paliks jį ramybėje, to nebus.
Jie nieko nepamiršta.
Aš suprantu.
Ir jie gali jį surasti. Net jei jis negrįš.
Kol kas jie jo nerado.
Grįžkit namo.
Jai nieko nenutiks. Jums abiem.
Duodu žodį.
- Ačiū. - Nedėkok man.
Tai darau ne dėl tavęs.
Tai ką ketini daryti, Hana?
Ką? Sėsi į lėktuvą, grįši į savo gyvenimą
ir gyvensi ilgai ir laimingai?
- Nebus ilgai ir laimingai. - Tai jau tikrai.
Aš jūsų neapsaugosiu, jei jie žinos, kur jūs.
- Jūs iš viso negalit mūsų apsaugot. - O manot, Nikolas Belas gali?
Nikolas nori pažinti anūkę labiau nei nubausti Ouveną.
Jūs vis dar nesupratot, ką?
Tie žmonės padarys viską, kad surastų Ouveną.
Jie seks jus, jie seks Beilę.
Ir jie imsis visų priemonių, kad išviliotų Ouveną iš slėptuvės.
- Visų priemonių. - Nikolas davė man žodį.
Nikolo darbas - melas!
O kokie mūsų šansai?
Jei paslėpsite mus, kokie šansai, kad jie mus suras?
Dešimt procentų? Penki?
Žinau viena - jei Ouvenas grįžtų pas mus,
tie žmonės nenurimtų, kol jo nesučiuptų.
Ir jei Beilė atsidurtų kryžminėje ugnyje…
Ouvenas nė už ką neleistų tam nutikti. Todėl jis pabėgo.
Jis žinojo, kad Beilei grėstų pavojus, jei jis būtų kartu su mumis.
O kaip jūs paaiškinsit tai, kad jūsų vyras atsiuntė man savo telefoną?
Visą tai, ką jis išsaugojo apie „The Shop“.
Jis viską tvarkė taip, kad dar galėtų grįžti.
Ne. Manau, dėl kitos priežasties.
- Kokios? Jo palikimo? - Ne jo, o Beilės.
- Manau, per drąsu tai teigti. - Aš žinau, už ko tekėjau.
Liaukitės.
Negi šis įvykis neparodė jums,
kad mes niekada nežinom, su kuo tuokiamės?
Ouvenas pats gamino mums santuokinius žiedus.
Vėlai vakarais tekino juos mano staklėmis.
Norėjo padaryti man staigmeną, bet kai guldavo į lovą,
nuo jo odos sklisdavo medžio drožlių kvapas.
Aš žinojau, ką jis darė dar prieš tai, kaip sužinodavau.
Taip mes atpažinome vienas kitą.
Ouvenas žinojo, ką aš darysiu, kai jis dings.
Jis tiksliai žinojo, kad darysiu tai, ko reikės jai.
Hana,
turite žinoti, kaip tai rizikinga.
Jie jūsų ieškos.
Gal Beilės nelies, bet jums gali padaryt ką nors bloga, kad įskaudintų Ouveną.
Kad prisiviliotų jį.
Prašau. Nesitikėkite, jog, sutarusi su šėtonu,
nesulauksite pasekmių.
Aš jau susitariau.
Ponia Maikls. Beile.
Atleisk man.
Man nederėjo bėgti…
Nieko tokio. Tau viskas gerai.
Jis skambino.
Tavo tėvas?
Stop. Čia per daug ausų. Eime į pasitarimų kambarį.
Man reikia kambario.
- Galiu viena pakalbėti su Hana? - Beile.
Privalai pasakyt, ką sakė tavo tėvas. Tik taip galėsiu jam padėt.
Viskas gerai.
Man atsiliepus,
jis iškart ėmė kalbėti.
Nesakė nei iš kur skambina,
nei nepaklausė, kaip aš.
Jis tiesiog… Sakė, kad turi 22 sekundes.
Gerai prisimenu. 22 sekundes.
Jis pasakė, kad jam labai gaila.
Kad taip gaila, jog net…
Ir dar pasakė,
kad kitą sykį galės paskambinti labai negreit.
Ir kad jis negali grįžt namo.
Ar tai reiškia niekada?
Beile, žinau, kaip tau sunku,
bet mums reikia aptarti veiksmų planą.
Veiksmų planą? Kokį dar veiksmų planą?
Greidis kalba apie tai, kur mudviem tektų vykti.
- Ar namo ar… - Ar
į naujus namus.
Ten, kur mes galėsim jus apginti.
Tuomet tavo tėvas galės pas jus grįžt, jei bus saugu.
- Jis negrįš. - Tu to nežinai.
Beile, jis turėjo tau pasakyti, kad aš - tavo pusėje.
Kad tau derėtų klausyti manęs.
Jis pasakė, kad klausyčiau Hanos.
Bet ji neturi nei žinių, nei galimybių,
nei patirties, kaip ir tavo tėvas.
Nepaisant jo žodžių, privalai leisti man apsaugot tavo šeimą.
Jūs nesupratote.
Beile, aš manau, kad mums abiem viskas bus gerai.
Manau, kad turim vykti ten, kur nori.
Manau, kad turim daryti tai, kas tau atrodo tinkamiausia.
Hana, dėl Dievo meilės.
Aš pažįstu Itaną, žinau, kad jis nebūtų…
Ką jūs pasakėte?
- Kad pažįstu tavo tėvą ir… - Ne.
Aš pažįstu savo tėvą ir žinau, kad jei jis būtų norėjęs, kad klausyčiau jūsų,
būtų taip ir pasakęs.
- Galim grįžt namo? - Beile.
Gali parvežti mane namo?
Gerai.
Labas, ką tik atvykom į oro uostą. Hana tualete.
Nori pakalbėt su ja?
Pakaks ir tavęs. Ar nori, kad šįvakar su Maks ateitume vakarienės?
Gal ne šįvakar.
Tuomet ateisim rytoj.
Saugaus skrydžio.
Ačiū.
Beile.
Eime.
Koks jis?
Nikolas?
Protingas ir liūdnas.
Jis myli savo šeimą. Ir tave.
Jis nori mus aplankyti?
Ir jis, ir Andrėja, ir Čarlis. Ir nori atvežti tavo pusbrolius.
Manau, Andrėja labai nori, kad jie su tavim susipažintų.
Jie neapsistos pas mus ar panašiai?
Ne, nieko panašaus.
Pavalgysim kelis sykius kartu. Pradėsim nuo to.
Ar dabar privalau dėl to apsispręsti?
Dabar tu nieko neprivalai spręsti.
- Palydovai, pasiruoškite kilimui. - Ačiū.
Gal man patinka pati idėja būti kažkur toli.
Ten, kur būtume tik aš ir tu.
O tu?
Ką aš?
Kur, manai, mes būsim po penkerių metų?
PO PENKERIŲ METŲ
Gal pasiklydai? Gerai. Antrame aukšte.
Taip. Prie pietrytinio įėjimo. Ieškok lėktuvo.
Ateini su įžymiuoju Šepu?
Sakyk, jis vilki kardiganą? Ne. Būsiu mandagi.
Gerai, iki greito.
HANA HOL
„Galėję būti tavo vaikinai“ vis dar tave myli.
Mama?
Išvertė Egidija Namavičė