PAGAL LOROS DEIV ROMANĄ
OSTINAS, TEKSASAS
Gerai, iki.
- Išalkai? - Tu žinai, kad dirbu restorane?
Žinau. Pasiimk ką nors išsineštinai.
Jau pernelyg seniai nebuvau apsinuodijusi maistu.
Mūsų lankytojams patinka viskas, išskyrus maistą.
Tikiu. Kaip galėtų nepatikti?
Gana skanu.
Pažiūrėsi kartu su manim?
Nežinau, ar esi girdėjęs apie stojamuosius į teisę,
bet tai - sudėtinga.
Puikiai išlaikei du parengiamuosius testus. Gali atsipūsti 15 min.
- Pažiūrėsiu paskutines penkias. - Čia jau kita šneka.
Šūdas!
Eina šikt.
Turbūt prakiuro padanga.
Nerandu domkrato.
Manau, teks kviesti pagalbą.
Duok savo mobilųjį.
Aš jau parašiau tėčiui.
Nori, kad taip susipažinčiau su tavo tėvu?
Viskas gerai.
Aš dvokiu bulvytėmis.
Man patinka bulvytės.
Atsipalaiduok.
Nebus, kaip galvoji.
Ar nutuokiate, koks pavojingas yra Nikolas Belas?
Jis - žymiausios mafijos advokatas šalyje.
Jis buvo Kampanų boso dešinioji ranka.
Dešinioji ranka? Kas čia, „Krikštatėvis“?
Ne, čia pats įmantriausias nusikaltėlių sindikatas
Šiaurės Amerikoje. Pinigų turi daugiau nei Dievas
ir nė iš tolo nėra tokie žavūs kaip Korleonė.
Supratau. Jie pavojingi.
Nesupratote.
Tai bevardžiai, beveidžiai, žiaurūs vyrai.
Dėl jūsų vyro pateiktų įkalčių sėdo aštuoni aukšto lygio
organizacijos nariai ir Nikolas Belas.
Todėl jam teko dingti.
Ir jam tai sekėsi, kol „The Shop“ neišgarsėjo visoje šalyje.
Kodėl Ouvenas neišėjo iš „The Shop“?
Kodėl nemetė visko, supratęs, ką daro Eivetas?
Gal jau buvo per vėlu, o gal Eivetas kažką turėjo prieš jį.
- Jis man grasino... - Eivetas?
Telefonu.
Užsiminė, kad Ouveno istorija nėra sklandi.
Taip. Ouvenas būtų stengęsis susitvarkyti viduje,
bet kai nebegalėjo...
Ar jis Ouveno?
Jis man jį atsiuntė.
Ouvenas sekė viską, kas vyko „The Shop“.
Oficialųjį susirašinėjimą. Tai Eiveto veiksmų žurnalas.
Ouvenas stengės susitvarkyti.
Kodėl jis nesikreipė į FTB?
Vos FTB būtų paėmę jo pirštų atspaudus, jam kiltų pavojus.
Kampanų žmonės - visur. Jis negalėjo rizikuoti. Jam teko bėgti.
Jei tie žmonės ras Beilę...
Neras.
Jūs nežinote. Jūs nenutuokiate, kur ji.
Keliolika mano žmonių šukuoja gatves.
- Jie ją suras. - O jei ne?
- Norite, kad sėdėčiau čia... - Jums, kaip ir Beilei, gresia pavojus.
Negaliu jūsų išleisti į gatvę. Todėl, taip,
noriu, kad sėdėtumėte čia ir pasikalbėtumėte apie tai, kas bus,
kai ją surasime.
Mes išvyksime iš Ostino.
- Namo. - Hana, jūs nesiklausėte.
Jokių namų nebus. Jau nebe.
Tai beprotybė.
Šūdas.
Labas.
Kas tu?
O Dieve.
Aš ketinau nueiti.
Ei, palauk. Berniukai, į savo kambarį. Dabar pat.
Užeik. Prašau.
Mergaitė įėjo į namą. Galbūt ji.
Važiuoju.
Pone Belai?
Tik ne tai.
Prašau vadinti mane Nikolu.
Malonu susipažinti, Itanai.
Seniai laikas. Keitė daug apie tave kalba.
Daugiausia gerai.
Aš ne taip norėjau susipažinti su jumis, pone.
Nežinau. Yra ir blogesnių būdų susipažinti.
Gali būt ramus, jog nepamiršiu tavo vardo.
Žinok, per daug mokaisi.
Ne, jei noriu įstoti į gerą teisės mokyklą.
Gerai, gudruole.
Gali išlipti iš mašinos ir leisti mums padirbėti?
Ačiū, kad atvykai, tėti.
Neišgąsdink jo, gerai?
- Kas, aš? - Tėti.
NIKOLAS BELAS 23/101
Ką žinote apie WITSEC?
Liudininkų apsaugos programą? Ar ne per plačiai užsimojot?
Pati pažiūrėkite.
RASTAS ĮTARIAMO KAMPANŲ DAKTARO KŪNAS
IŠTEISINĘS KAMPANUS TEISĖJAS IŠEINA Į PENSIJĄ
Jie vilki „Brioni“ kostiumus ir pasakoja,
kad dirba su vertybiniais popieriais.
Taip veikia naujasis režimas...
DINGO LIUDININKAS KAMPANŲ BYLOJE
...tyliai, efektyviai ir negailestingai.
Jėzau.
RASTAS INFORMATORIAUS KŪNAS PERRĖŽTA GERKLE
Taip.
Jie siunčia tokias žinutes, kokias visada siunčia tokie žmonės.
Tai - 23-ia dėžė iš 101-os.
Galite peržiūrėti jas visas, jei netikite.
Ne. Man pakaks.
Aš tik...
Ar Ouvenas... Itanas buvo į visa tai įsivėlęs?
Suprantat, patekęs į Nikolo Belo orbitą,
sunkiai išsisuksite nesusitepęs.
- Reikia padėti? - Ne.
Gerai. Tvarka.
Užaugai Midvėjuje?
Taip. Truputį už jo.
Mano brolis netoliese gyveno kurį laiką.
Taip? O kur?
Teksaso valstijos kalėjime.
Farai rado žolės jo automobilio dėtuvėje.
Smulkus nusikaltimas, bet jam - ne pirmas, taigi...
sėdo ilgam.
Labiausiai mane pykdė tai, jog jei jis būtų turėjęs bent
vidutinišką advokatą, jį būtų paleidę.
Bet mes buvom skurdžiai,
o teismo paskirtas mulkis teisme tiesiog miegojo.
Ar todėl tapote advokatu?
Ir dėl to.
Patinka mašina?
Tu dar ja nevažiavai.
Ne itin moku valdyti mechaninę pavarą. Gal nereikia.
Ar tavo ketinimai dėl mano dukters rimti?
Taip, pone.
Tai gerai. Tuomet ištversiu, jei gadinsi man sankabą.
Ar daug jis tau pasakojo apie juos?
Nedaug.
Ką prisimeni?
Prisimenu tave... Truputį.
Taip, tau patiko mūsų kiemas.
Ten praleisdavai daug laiko.
Nieko nesuprantu.
Labai seniai tavo tėvas ir senelis susipyko.
Tavo tėtis, jam teko išvykti.
Jis turėjo pasiimt tave ir išvykti.
Kodėl?
Tai sudėtinga.
Prieš tris dienas tėtis dingo.
O aš sužinojau, kad jis man melavo
apie visą mano gyvenimą.
Apie mano vardą, gimtadienį. Apie viską.
Aš tau dėkinga, kad nemeluoji.
Bet gal galėtum paaiškinti man, kas atsitiko?
Daugelis kalba apie pasaulio gelbėjimą.
Aš sakau, pradėkime nuo savęs.
Kas?
Tik nesakyk, kad esi vienas tų stuobrių, manančių, kad prokurorai - geri?
Neišmanau, kad apie tai spręsčiau.
O aš išmanau. Ir patikėk manim.
Valstybinei advokatūrai trūksta finansavimo, darbuotojų,
todėl tie, kuriems labiausiai reikia gynybos, ją gauna prastą.
Tie, kurie nieko neturi. Kilę iš tokių, kaip mes su tavim.
60 % savo klientų ginu nemokamai.
Aš, žinoma, ne šventasis.
Akivaizdu,
jog kai kurie itin spalvingi klientai gerai man moka,
bet jie irgi nusipelno sąžiningo teismo.
Nustebtum, kiek daug jų yra nekaltų.
Bent jau dėl to, kuo yra kaltinami.
Jūsų vyras priklausė nuo Nikolo.
Ouvenas mylėjo Keitę.
O Nikolas buvo toks žavus, toks paprastas.
Varginga vaikystė kaip ir Ouveno.
Visko pasiekė pats. Turėjo tai, ko troško Ouvenas.
Puikią šeimą, puikų gyvenimą.
- Ar Ouvenas jam dirbo? - Ne.
Bet kai Nikolas kreipėsi į jį pagalbos, Ouvenas privalėjo padėti.
- „Padėti“? - Kai gini tokius žmones,
negali peržengti tam tikros ribos, jei pats nenori sėsti.
Negalima jiems patarinėti, kaip apeiti įstatymus.
Negalima padėti daryti nusikaltimų.
Ir jokiu būdu negali perdavinėti sėdinčių vadų paliepimus
jų šeimos nariams laisvėje.
- Nikolas šią ribą peržengė. - Taip.
Ir, ėmęs perdavinėti savo klientų žinutes,
jis privalėjo jas apsaugoti.
Ouvenas sukūrė jiems užkoduotą sistemą.
Jis žinojo tų žinučių turinį?
Ne. Nikolas nenorėjo pakišti Ouveno, o ir pats Ouvenas nenorėjo.
Bent jau iki Keitės nužudymo.
Ouvenas sakė, kad tai buvo avarija.
Kaltininkas pabėgo iš įvykio vietos.
Avarija buvo tyčinė?
Ji įvyko tylioje gatvėje,
netoli parko, kuriame penktadieniais Nikolas vaikščiodavo su Beile.
Jėzau.
Nikolas buvo ką tik atsisakęs imtis svarbios tai organizacijai bylos.
Jie nebuvo tuo patenkinti.
Jie grasino.
Žinoma, po Keitės mirties
Kampanai žegnojosi, jog tai ne jų darbas,
kad tai gal koks konkurentas, troškęs paklibinti Nikolo ištikimybę.
Bet Ouvenui tai nebuvo svarbu.
Ouvenas buvo įsitikinęs, jog Keitę nužudė kažkas iš to pasaulio,
norėjęs pasiųsti Nikolui žinią.
Ir kaltas dėl to Nikolas.
Vadinasi, kaltas buvo senelis?
- Dėl mamos mirties? - Sunku pasakyti.
Aš nenoriu taip galvoti, bet...
tavo tėtis, jis supyko ant tavo senelio ir ant savęs.
Ir nusprendė atkeršyti.
Kuria prasme?
Jis nusprendė, kad tavo senelio klientai turi sumokėti.
Kaip?
Ouvenas turėjo priėjimą prie visko.
Nes jis kūrė jiems koduotą sistemą.
Taip. Ir visas tas žinutes jis perdavė FTB.
Jų pakako, kad sėstų keli svarbiausi žaidėjai,
o jų oksio verslas būtų apčiuopiamai sutrikdytas.
Žinoma, Nikolas žinojo daugiau.
FTB kalbino jį duoti parodymus prieš juos,
bet jis atsisakė.
Jis atsėdėjo šešerius metus, bet parodymų prieš tą organizaciją nedavė.
Jie liko dėkingi.
Bet jo šeimai dėl to buvo labai blogai.
Nikolas mano, kad dėl to kaltas Ouvenas.
O tokios žaizdos laikui bėgant nemažėja.
Tai jūs, vadinasi, mylite mano tėtį?
Nemeluosiu, tai buvo niūrūs laikai.
Tavo senelis sėdo į kalėjimą.
Tavo močiutė susirgo.
Prieš kelerius metus ji mirė.
Mes su Čarliu iškart po to išsiskyrėm.
Bet tai tai ne visa istorija.
Mes mylėjom tavo tėtį. Ir tave. Ir mūsų šeimą.
Mes išties buvome laimingi.
Kol tapote nelaimingi.
Gyvenimas keičiasi, daug kas žlunga.
Todėl prisiminimai - tokie brangūs.
Kokie prisiminimai?
Išsirink nuotrauką, papasakosiu istoriją.
- Ar dar toli? - Dar pusvalandis.
Jis važiuoja taip greitai, kiek gali.
Pranešk, jei ji išeis.
Žinoma.
Hana.
Žinau, kad tai baisu, bet privalom pakalbėti apie WITSEC.
- Kodėl? - Nesupratau?
Kodėl mes turime apie tai kalbėti?
Nes Nikolas Belas yra pavojingas žmogus. Jis gali padaryti bet ką.
O jei jūs ar Beilė pakliūsite Kampanams...
Taip. Suprantu.
Bet kodėl mes turime apie tai kalbėti?
Kodėl Ouvenas su Beile dar nėra saugomi šios programos?
Remiantis tuo, ką pasakojate, jie pačioje pradžioje
turėjo būt įtraukti į šią programą.
Turėjo, bet...
Reikalai klostėsi ne taip, kaip norėjo Ouvenas.
Blemba, ką tai reiškia, Greidi?
Informacija nutekėjo.
Organizacija sužinojo apie naujas jų tapatybes.
Išaiškinom tai prieš jų išvykimą, bet Ouvenui to pakako.
Jis dingo pats.
Kaip sužinojote, kur jis?
Metams bėgant jam prireikė pagalbos.
Spėju, manim jis pasitikėjo.
Kodėl?
Nežinau. Klauskite jo paties.
Beilės telefonas išjungtas daugiau nei valandą.
Paskutinis adresas - viešbutis.
Nieko iš gatvėse ieškančiųjų?
- Kol kas - ne. - Aišku.
- Kaip paskambinti į miestą? - Spauskit 9. Jei norit būt klausoma.
O kaip pats manot?
Kam skambinat?
- Džuls Nikols. - Labas, čia aš.
Kur tu?
Vis dar Ostine. Beilė dingo.
Šūdas.
Džuls, prašau, surask Bobį.
Jei kas žino, kur Beilė, tai jis.
Neturi jo tel. numerio?
Ne. Bet kelis sykius vežiau pas jį Beilę.
Sakyk adresą.
Kresent g. 822.
Važiuoju.
Jis neatrodo...
Pavojingas?
Taip.
O kaip atrodo pavojingi žmonės?
Tavo senelis - sudėtingas žmogus.
Kaip ir tavo tėvas.
Tu nejauti jam neapykantos?
Mano tėčiui?
Niekas nenorėjo, kad viskas taip susiklostytų.
Manėme, kad tavo tėtis galėjo priimt
ir kitokius sprendimus. Bet...
mes supratome jo pyktį, ir kodėl jis manė, kad vienintelis būdas
tave apsaugoti - išvežti kuo toliau nuo Nikolo.
Bet noriu pasakyt, mūsų dingimas jus turėjo nuliūdinti?
Nutiko ne visai taip.
Ką nori pasakyt?
Tu ką tik buvai netekusi mamos.
Negalėjom leisti, kad netektum ir tėčio.
Nors nesutikom su jo sprendimu, bet žinojom, ką darėm.
Jūs jam padėjot.
Mes padėjom tau.
Įtartina mirtis sulaikymo metu?
Neįtikėtina. Puiki žinia.
Gavau gerą žinią.
Įtartina mirtis - gera žinia?
Mano darbe gali būt ir taip.
Nenorėjau jūsų smerkti.
- Aš tik... - Smerkei?
Taip.
Girdėjau, nori dėstyti.
Taip. Norėčiau dėstyti studentams.
Bet dėstytojo vietą taikomosios matematikos srityje nėra lengva rasti.
Teksaso universitete, regis, tave myli.
Keitė sakė, kad laimėjai Putnamo konkursą.
Turėjau puikius dėstytojus.
Mes su Keitės mama turim ten turim draugų.
Galim užtarti už tave žodelį.
Labai dosnu, bet aš...
Bet noriu išmėginti sėkmę keliuose universitetuose.
- Nenori likti TU? - Noriu.
Geriausias universitetas geriausioje valstijoje.
Kodėl nori išvykti?
Pasaulis didelis.
Jis mažesnis, nei manai.
Sudaužysi jos mamai širdį, jei įkalbėsi ją išvykt iš Teksaso.
Man, regis, nepavyko įkalbėti jūsų dukrą daryti tai, ko ji pati nebūtų numačiusi.
Kodėl važiuojam miestu?
Aplinkkelyje daug mašinų, maniau, bus greičiau.
O nėra. Paskubėkime.
Aš nesuprantu.
Jei anksčiau nutekėjo informacija, kodėl dabar negali?
- Nes dabar dirbu aš. - Ouvenas irgi dirbo su jumis.
Buvau žemesnėse pareigose, negalėjau jo apsaugoti.
Dabar mano pareigos kitos.
Jei tuo patikėčiau, kuo nelabai tikiu,
kaip veikia programa?
Mes parūpiname jums kitas socialinės apsaugos korteles,
namus, stipendiją,
netikrą diplomą Beilei, padėsime jums rasti kitą darbą.
Kitą darbą?
Taip. Jūs privalote atsisakyti visų senų darbų, pomėgių,
visko, kas padėtų kitiems jus rasti.
- O medžio drožinėjimas... - Tekinimas.
Yra išskirtinis darbas. Jo neturi likti.
Kaip ir Beilės teatro užsiėmimų. Ir...
Beilės teatro? Jis - jos visas pasaulis.
Ir visų pažįstamų.
Turim suprasti, kad jie seks visus jūsų pažįstamus.
Vienas skambutis ar laiškas gali išduoti jus jiems.
Aišku.
Atmeskim mane...
Norite, kad 16-ametė atsisakytų visų ir visko.
Visko, ką myli.
Ouvenas nebūtų to norėjęs.
Jei tai, ką sakote, yra tiesa, vadinasi, jis turėjo planą.
Neabejoju, kad jis dingo tam, kad Beilei netektų keisti gyvenimo.
Gal.
Galbūt. Gal ir jūsų tiesa.
Gal jo planas buvo toks.
Gal jis to nebūtų norėjęs.
Bet jūs viską sugadinote atvykdama į Ostiną.
Aš ne...
Niekas nežino, kas mes tokios.
- Mes ne... - Jūs nuėjote į „Never Dry“.
Žinote, kiek tame bare kamerų?
Jei Nikolas dar nesužinojo, kas jūs tokia, greit sužinos.
Nikolas Belas savo anūkei nedarytų nieko bloga.
Gal. Bet žmonės, kuriems jis dirbo - negailestingi.
Jie gali jus panaudoti tam, kad prisiviliotų Ouveną.
Tai negali būt geriausias sprendimas.
Ouvenas suteikė man pagrindą derėtis jo vardu su FTB.
Kad galėtų prisijungti prie jūsų su Beile, kai įsikursite.
Kai bus saugu.
Bet privalote pasitikėti manimi.
Tai vienintelė jūsų išeitis.
Aš niekuo nepasitikiu.
Penki kąsniai.
Gal vieną?
spėju, auga dar viena teisininkė.
Gerai, jei ji nenori bananų. Daugiau jų liks bananų monstrui.
- Aš noriu. - Ką? Rimtai?
Tik pažiūrėkit, teisininkė ir žavėtoja.
Tai - mūsų vestuvės.
- Prasuksiu į priekį. - Ne. Prašau.
Gerai.
Jei mes sutiksime, Beilei teks pradėti viską iš naujo.
Ne visai.
Lari, atnešk tą daiktą.
Dabar ji viską žino. Ir pradės ne nuo nulio.
Kas per...
Ačiū, Greidi. Paėmei mano krepšį pinigų, kurio niekur nepervežtum.
Tu labai paslaugus.
- Jūs įsilaužėte į mano namus. - Atsiprašau.
Nemaniau, kad šis krepšys, rastas po lova žmogaus,
dirbusio įmonėje, kaltinamoje sukčiavimu, gražiai atrodys.
Šie pinigai švarūs.
Ouvenas, matyt, kaupė juos ilgus metus.
Jei atvirai, jums pasisekė.
Jis ruošėsi tam.
Manęs jis neparuošė.
Jis man nieko nesakė.
Kaip ir jūs.
Dėl jūsų ir Beilės saugumo.
Ir kuo tai baigėsi?
Jis galėjo man pasakyti. Galėjo manim pasikliauti.
Ouvenas man skambino prieš pat piršlybas.
Tai buvo paskutinis mūsų pokalbis.
Sakė, kad dar niekada nebuvo taip įsimylėjęs.
Sakė, kad jūs viską keičiate.
Buvo praėję dešimt metų.
Po dešimties metų gali imti jaustis saugiau.
Jis klausė mano nuomonės, ir aš pasakiau, kad geriau jums nesakyti.
Jei atvirai, aš jam patariau nevesti.
Ačiū.
Jis nebūtų paklausęs. Juk tai Ouvenas.
Pati žinote, kaip jis brangina artimus žmones.
Ir buvo įsimylėjęs.
Bet jis troško jus apsaugoti nuo viso to.
Sakiau jam, kad jei nieko nežinosite, jums bus lengviau viską neigti.
Todėl jis jums nieko ir nesakė.
Nusprendė šią naštą nešti vienas.
Jūs abu manęs neįvertinote. Aš būčiau su tuo susitvarkiusi.
Taip. Dabar aš tai suprantu.
Kaip ir tai, jog padarysite tai, ką privalote.
Pasirūpinsite mergaite.
Greidi, tai, ko manęs prašote, skamba blogai.
Nes ir yra blogai.
Jūsų draugė.
Labas, Džuls.
Labas. Bobis nieko nežino. Sako, jie nekalbėjo, tik susirašinėjo.
- Tu juo tiki? - Ne. Bet jis nieko nesako.
Tu vis dar pas jį? Paduok jam telefoną.
- Hana, nemanau... - Džuls, maldauju.
Gerai. Minutėlę.
Atidarysiu!
Kas?
Bobi, ar girdi mane? Prašau tavęs, tai labai svarbu.
Sveika, Hana.
Privalau žinoti, kur ji.
Aš ką tik sakiau Džuls.
Žinau, Bobi. Bet jai gresia pavojus.
Kuria prasme?
Tai sudėtinga.
Privalai manimi patikėti.
Dėl jos saugumo padarysiu viską. Kaip ir tu, neabejoju.
Prašau, Bobi. Laiko nedaug.
Gerai. Ji pamanė, kad ta moteris - jos teta.
Ji atrodė priblokšta.
Mes suradome internete tą moterį ir jos adresą.
- Tai Andrėja? - Taip, teisingai.
Ačiū tau, Bobi.
- Andrėjos Rejes namai. - Taip. Aš važiuoju. Jūs likit čia.
Maršalų tarnyba. Prašau pastiprinimo į Haid Parką,
prie Andrėjos Rejes namų, Vest 41 g., 4872.
Dar toli?
GPS rodo, kad Haid Parkas - už 10 min.
Aš nuvažiuosiu per septynias.
Myliu tave, tėti.
Ateik sekmadienį pas mus vakarienės. Susipažinsi su mano žmona Meredit.
Gerai. Malonu buvo susipažinti, pone.
Nereikia „ponų“. Jaučiuosi senas.
Iki pasimatymo, Itanai.
Matei Arturo brolį?
Kietas gynėjas.
Gal šis sezonas bus mūsų.
Jie gerai sutarė.
Taip. Nuo pat pirmo pažinties vakaro.
- Mieloji. - Sveikas, mielasis.
- Šventėte „Never Dry“ bare? - Kur mažylė?
Aš pasiūliau.
Ten tuokėsi Čarlio seneliai.
Ir jo tėvai.
Man patiko ši tradicija.
Aš tik...
Aš negaliu patikėti, kad niekada...
Kad turėjau šeimą.
Tu vis dar turi šeimą.
LIUDININKŲ APSAUGOS PROGRAMA
„Artimiausi giminaičiai“.
Džuls Nikols.
- Čia aš. - Rado ją?
Dar ne. Aš negaliu.
Bet gal dar turi tą Ouveno testamentą?
Taip, o kas?
Įdomu, ką jis nurodė kaip Beilės globėją?
Palauk. Sustosiu.
Turiu jį. Gerai. Žiūrim.
Hana, tai tu.
Tu nurodyta jos globėja Ouveno mirties
ar negalėjimo atlikti tėvo pareigas atvejais.
Gal dar kas nors? Be manęs?
Taip. Aha. Jei ir tu negali, tada Čarlzas Smitas.
Čarlzas Smitas ir Andrėja Rejes.
Hana, kas vyksta?
Ar tu kažko man nesakai?
Ponia Hol, skambina Greidis. Sako, skubu.
Džuls, nebegaliu kalbėt.
- Greidi. - Ji pas mus.
Jau lipam į mašiną. Važiuosim į skyrių.
Ačiū Dievui. Galiu jai pasakyt porą žodžių?
Taip, trumpai.
Labas.
Beile. Viskas gerai?
Viskas gerai. Aš atsiprašau.
Telefonas išsikrovė. Aš turėjau pasakyti.
Nieko tokio.
Hana, ji mano teta.
Andrėja - mano teta.
Žinau. Aš suprantu. Aš nepykstu.
Bet aš turiu kai ką padaryti, Beile.
Nieko nesakyk.
Pasitikėk manim. Gerai?
Ar pasitiki manim, Beile?
Taip, pasitikiu.
Gerai.
Grįžk saugiai. Ir būk maloni su Greidžiu.
Taip.
Paskambink mūsų draugui į Maršalų tarnybą.
Ponia Hol, kuo galiu padėti?
Aš į tualetą.
HANA SAUGOK JĄ
Tu tyčiojiesi?
Nuvežk mane pas jį.
Ką?
Turiu pakalbėt su tavo tėvu.
Išvertė Egidija Namavičė