FJERDE KLASSE - FORELDREKVELD
Henry!
Kom an. Jeg glemte tiden. Unnskyld.
For en gangs skyld. Jeg ønsker at du prioriterte oss først.
God natt.
Mamma?
-God morgen. -Frokost.
Er du snill og skrur ned lyden?
-Jeg er lei for det. -Bevis det.
-Ha det, pappa! -Ha en god dag!
Nå? En drink i kveld igjen?
Det går ikke.
-Hold opp! -Alle skal jo gå.
-Der ser du. -Bare én.
Jeg må hente ungen.
Vi ses i morgen.
-Det er tredje gangen denne uken. -Unnskyld.
-Unnskyld, Wils. Ikke si noe til pappa. -McDonald's?
Avtale.
-Var det morsomt på... -Datakurset?
-Det visste jeg. -Beltet går ikke inn. Det sitter fast.
Drypp i treeren og søk Dr. Bullock.
-Fyllekjøring? -Nei, hun lå akkurat under grensen.
-Er det henne? Vet hun noe? -Stille, her kommer mannen.
-Hvor er hun? -Der inne.
William?
Under omstendighetene har vi ikke noe annet valg. Saken avvises.
Morder. Forbanna tispe!
-Må du råtne i helvete, din tispe! -Mamma!
-Tøyle kvinnen. Orden i rettssalen. -Hun drepte vår lille gutt.
All service fins i området, husverten står for hvitevarene.
Vi trenger bare en måneds depositum og en kredittsjekk. Tanker?
Toppen, jeg sørger for at kontoret ordner med papirene.
Det er en hyggelig, liten leilighet. Et ekstra soverom om du vil danne familie.
Si fra om du trenger noe.
Takk.
Vær så snill, dra og treff ham.
Det kommer ikke til å forandre noe.
Jeg når visst ikke fram. Alt dette, det er ikke bra for deg.
Hvem er du til å si hva som er bra?
Du er trøtt. Vi kan prate i morgen.
Jeg ombestemmer meg ikke.
Jeg ber for at du gjør det.
Jeg kjente sønnen din.
En herlig liten gutt.
Jeg håper at du aldri tilgir deg selv.
Hvordan fant du meg?
-Vi kan spore hverandre. Husker du? -Slå den av.
Skal du noensinne komme tilbake?
Hva kan jeg gjøre for å hjelpe deg?
Har du sett i speilet og ikke kjent igjen personen som stirrer tilbake?
Ting de har gjort. Valg de har tatt.
Slipp meg.
Gå.
Kom deg ut!
Vi kan hjelpe deg.
Ingen kan hjelpe meg.
-God aften, frue. Trenger dere hjelp? -Jeg trenger en bil.
Da har du kommet rett.
Vi har de beste prisene. Denne ligger på 10.499 pund.
En hyggelig Hyundai som ikke har gått mange mil.
Jeg kan ta deg med ut på en prøvetur. Er det noe annet du søker?
Den?
Nei... Ja, den passer deg kanskje.
Frue? Er alt i orden?
Frue?
Hvor er mammaen din?
Dytt, dytt.
Hva holder du på med?
Kom an, Louis.
Dytte andres barn. Din gærning.
-Avtalt møte eller avlevere? -Jeg skal treffe...
Første gangen?
-Tredje. -Virker det?
Skal du framover eller bakover?
-Hva? -Er du i forover eller revers?
-Jeg forstår ikke. -Du forstår...
Det kommer ikke til å ende bra for deg.
Vær så god og kom.
Vi ses snart.
Behandlingen du nå skal gjennomgå, har risikoer.
Dette er veldig viktig.
Du må memorere teksten. Du får ikke ta den med.
Du får en liten stund på deg.
Smykker, takk.
Har du noen spørsmål?
Hvordan fant du meg?
Vi finner hvem som helst, hvor som helst.
Hvis neste spørre er "Hvorfor deg?" tror jeg du alt vet svaret.
Føttene.
-Gjør det vondt? -Gjør det vondt nå?
Hvis det går som det skal, vil smerten opphøre.
-Er du redd? -Redd for hva?
Vi kommer ikke å treffes igjen.
Henting.
Unnskyld.
Du ser så trett ut.
Jeg har det flott.
Ingen flere utekvelder.
Jeg mener det.
-Jeg elsker deg! -Ha en fin dag.
Nå...?
-Skal vi ta en drink i kveld igjen? -Nei takk.
Alle andre skal gå.
Hei! Takk.
-Her er gevinsten. Takk. -Takk.
-Avtale... -Avlevering.
Kom aldri tilbake.
Er du ny her? Har barnet ditt akkurat begynt her?
Nei.
-Hei, fru Prowse. -Hei, William. - Kom an, Carl.
-Har det skjedd noe? -Nei.
-Hvorfor er du her så tidlig? -Jeg kom i tide.
-Jeg kan gjøre det selv. -Jeg vet det.
Arlene?
Vann. Jeg trenger vann.
Her.
Føler du deg bra, mamma?
Jeg er bare veldig trett.
Arlene, kommer du og legger deg?
William?
Du har ikke glemt at vi drar til bestemor i morgen?
-Hun kommer sikkert til å savne meg. -Tvilsomt, bestemor tåler deg ikke.
Morder!
Du drepte vår lille gutt.
-Det er skole! -Jeg kommer.
-Han passer på deg. -Å, takk!
-Ha det! -Ha det.
-Hallo. -Vet du hvem jeg er?
-Har vi truffet hverandre før? -Ja.
-Har du utført oppgaven? -Ja.
Hvorfor treffes vi i så fall?
Jeg har hatt en del problemer.
Jeg får ikke sove. Jeg har vanskelig for å være...til stede.
-Det føles som om jeg faller tilbake. -Det kalles å drive med strømmen.
Bevisstheten din har vanskelig med å skille det nye og minnene dine.
Minner? Forflyttes jeg bakover og framover?
Nei, det er en enveis reise.
Den gamle versjonen eksisterer bare i hodet ditt.
-Hvordan får jeg det til å slutte? -Du må bare vente det ut.
-Hvor langt tilbake sendte vi deg? -To uker.
Når du når skjæringspunktet, dit vi sendte deg tilbake til
vil hjernen din kalibreres - ikke mer motstridende bevissthet.
-Men det føles som om jeg er der. -Det var du.
Prøv å holde deg rolig. Stress er noe som kan hjemsøke oss, bokstavelig talt.
Glem søvn. Det blir veldig lite søvn før du når skjæringspunktet.
-Noen burde alt ha forklart dette. -Du gjorde ikke det.
Det vi ga deg kompenserer vel det? Vi kan enkelt ta det tilbake igjen.
Ikke ta kontakt med meg igjen.
En hyggelig liten leilighet. Det fins ekstra rom om man vil danne familie.
Han er sikkert på do og løser kryssord. Noe å drikke?
-Vann, takk. -Er det sikkert på at dere er i slekt?
-Er det noe galt? -Får jeg ikke bare besøke deg?
Godt å se deg, kjære deg.
Jeg ville be deg hjem til oss i helgen. William vil gjerne treffe deg.
Jeg kommer gjerne.
Bra.
Pappa?
Ingen alkohol.
Men jeg får altså komme?
-Klar for en til? -Ja.
-Jeg syns ikke at vi skal dra. -Vi har planlagt det lenge.
-Vi burde avlyse det. -Bare dra.
Ring når du er framme. Hils bestemor fra meg.
Det er bare to dager. Jeg skal ingen steder.
Vær så snill, treff ham.
Hei! For en søt gutt.
-Hva gjør du her? -Jeg var nødt til å treffe deg.
Du kan ikke være her.
Du sa jo at de var bortreist denne uken.
-Hvordan føler du deg? Du er utslitt. -Jeg har det bra.
-Har du engang sykemeldt deg? -Jeg har vært opptatt.
Vet du, hvis jeg ikke hadde snakket med Jeff...
...så ville du ikke hatt noen jobb nå.
Hva er det?
Er det noe jeg har sagt? Er det noe jeg har gjort?
-Jeg kommer ikke tilbake. -Hva?
Jeg leverer inn en avskjedssøknad neste uke.
Du må ta deg tid før du tar et sånt valg.
Jeg har brukt for lang tid. Jeg har gått glipp av min sønns oppvekst.
Jeg vil ikke gå glipp av mer av den. Det er for mye som står på spill.
-Du har andre jenter å velge mellom. -Jeg vil ikke ha noen andre.
-Hvordan skal jeg få deg til å forstå? -Jeg vil du skal gå nå.
-Hva kan jeg gjøre? -Slipp meg.
Gå. Forsvinn!
Hva trenger du hjelp med?
Hallo?
Legg igjen en beskjed.
Hei, Arls, vi er framme nå. Det var en lang biltur, men nå er vi her.
-Jeg er fremdeles våken. -Gå og legg deg!
-Jeg må legge på. Vi høres i morgen. -Og jeg elsker deg!
Hei, murmeldyr.
Hva har du drevet med? Det er jord i hele kjøkkenet.
-Hagearbeid. -Kaffe?
Hva har hendt med hånden?
Jeg rev meg på noen torner, det er ikke noe. Når kom du tilbake?
-Ved lunsj. -Jeg har vært veldig stille.
Takk.
-Hva skal vi spise? -Favoritten din.
McDonald's!
Nå er det krig!
Forsiktig!
Jeg skurte gulvet før. Det kan være glatt.
Du får ta deg av kjøttet.
Mamma?
Kan du dekke for meg, er du snill?
-Kan du skjære? Jeg må hvile. -Er alt i orden?
Jeg gjør i stand en tallerken. Du burde spise.
Det skal jeg.
-Arlene? -Pappa.
Døren var ulåst.
Var den?
Hva gjør du her midt på natten?
Er det Henry eller gutten?
Hva er det?
-Jeg har gjort noe fryktelig. -Sett deg, Arlene.
Sett deg.
Hva det enn er, så ordner vi det.
Å, Arlene...
Jeg må melde meg til politiet. Jeg vet ikke hva jeg tenkte.
-Hvor mye? -Hva?
Hvor mye hadde du drukket?
Det handler ikke om det.
Det ansiktsuttrykket.
Jeg har sett det før.
I speilet, første gangen jeg slo moren din.
Jeg håpte at du ikke skulle rammes, men det fins vel i blodet.
Dette skjer faktisk.
Jeg er ikke som deg.
Arlene!
Vi må prate. Jeg har gjort noe fryktelig, jeg må reise tilbake.
-Tilbake? -Jeg må få en sjanse til.
Du har alt fått sjansen din.
Tror du at det er tøft etter en tur? Prøv å holde rede på tre tidslinjer.
Nei, ikke tale om.
Hvilke feil du enn har gjort, så må du håndtere dem.
Vær så snill, du må hjelpe meg.
Jeg gjør en jobb for dere. Jeg trenger bare en sjanse. Vær så snill?
-Vær så snill? -Flytt deg.
Dytt, dytt!
Hva gjør du her inne? Kom tilbake med den!
Kom straks tilbake.
Mamma?
Jeg skylder dere begge en unnskyldning.
Jeg burde ha vært på foreldremøtet.
Jeg har ingen unnskyldning, men jeg er leg for det og det skal ikke skje igjen.
Henry. Jeg mener det.
Det er slutt med alt tøyset.
Jeg vil ha tre rom ved siden av hverandre. Kontant.
-Hei, Carl! -Hei.
-Hei, William. - Kom an, Carl. -Er det noe galt?
Nei.
-Jeg kan gjøre det selv. -Jeg vet det.
Jeg vil at du gjør noe for meg.
-Jeg må reise bort en stund. -Hvor?
Et sted der jeg ikke kan såre noen.
Hvorfor skulle du såre noen?
Jeg må bare løse noen ting.
Jeg vil at du gir dette til pappa.
-Kommer du tilbake? -Selvsagt.
Jeg elsker dere begge to veldig høyt.
Vi ses snart.
Jeg må dra nå.
Jeg elsker deg.
William?
-Pappa? -Frokost.
Du drepte vår lille gutt. Brenn i helvete!
En hyggelig liten leilighet.
Det fins ekstra soverom om man har tenkt å danne familie.
-Har det skjedd noe? -Jeg må snakke med deg.
Utenfor.
Hvordan er det med William?
Han har det bra. Henry har det bra.
-Jeg må fortelle noe. -Ok.
Hvis jeg ikke forteller noen, så bryter jeg nok sammen.
-Hva er det, Arles? -Ikke syns synd på meg.
Jeg vil heller ikke ha noen råd. Du får bli sint på meg om du vil.
Jeg begynner å bli litt utålmodig, om det nå er til noen hjelp.
Jeg har hatt en affære med en på jobben.
Jeg har forsømt familien min, og jeg har tatt noen riktig dårlige valg.
Vel...
Jeg er veldig skuffet over deg.
Hva skal du gjøre med det?
-Jeg har tenkt å få en slutt på det. -Bra.
-Vet du hvorfor jeg gjør dette? -For å bli full?
For å glemme alle mine feil.
Tilgi deg selv.
Men ikke glem.
Arlene?
Arlene? Vær så snill?
Unnskyld meg.
Kona mi ligger i badet, og jeg glemte kortnøkkelen der inne. Kan du åpne?
Takk.
-Arlene? -Hva gjør du her?
-Jeg var nødt til å treffe deg. -Kom deg ut.
Hvorfor?
-Jeg vil at du går herfra. -Ta det rolig. Hva snakker du om?
Du forstår ikke, du må gå.
-Arlene? -Vær så snill, Steve?
-Hva kan jeg hjelpe deg med? -Slipp meg.
Arlene?
Hva er det med deg?
Jeg har tatt til fornuften. Bare gå.
Hvis jeg går, vil den første personen jeg prater med være mannen din.
Det er noe galt med deg.
Vent!
-Kom tilbake i morgen. -Hvorfor ikke nå?
Det må være i morgen. Vær så snill?
Jeg kommer tilbake i morgen tidlig.
Fortell hva som skjer.
-Det er veldig komplisert. -Har det ikke alltid vært det?
-Jeg savner deg virkelig. -Jeg savner deg også.
Men det holder ikke.
Da jeg begynte å jobbe etter å ha fått William, følte jeg meg som en ny person.
Jeg var ikke bare kone og mor, jeg hadde en egen identitet.
-Jeg hadde jobb, venner... -Du har meg.
Ja.
Ja, jeg hadde deg. Og du fikk meg til å føle meg spesiell igjen.
-Hva er det som har forandret seg? -Alt.
Jeg er lei for det.
Vær så snill, ikke gjør det.
-Unnskyld. -Hva faen tror du at du gjør?
-Jeg advarte deg. -Du trenger hjelp.
Hei! Hei, gutten!
Har du gått deg vill?
Gå nå.
Helvete!
Mamma er tilbake!
-Hvor har du vært? -Fått perspektiv på ting.
Mamma, skal du bli nå?
Jeg skal aldri dra.
Dytt, dytt!
Dytt, dytt.
Nei!
Jeg må tilbake.
Norske tekster: Per Olav Wiborg-Maurstad Ordiovision Group