EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
ANNA SHAYS HJEM - BEVERLY HILLS
-Jeg er klar. -Laver vi yoga?
-Ja. -Har du nogensinde gjort det?
Én gang.
Hvilken slags? Søvnig yoga eller udstræk eller power-yoga?
Der er så mange slags.
-Jeg gjorde det med Russell Brand. -Vis os, hvad du kan.
Nøgen yoga…
Anna, hvad laver du?
-Venner, kom nu. -Hallo.
Jeg har en yogalærer. Der er han.
Så jeg tænkte på en aktivitet på nær en dag i spa.
Jeg talte med min veninde, som sagde:
"Anna, hvorfor ikke yoga? Hyr en lærer."
-Der er din yogalærer? -Ja, fordi…
-Kane. Rart at møde dig. -Hej.
Du keder dig aldrig med Anna.
Oplevelser, der er normal for andre, er en livsoplevelse med Anna.
Udånd også gennem næsen.
Buk lidt i knæene.
Ræk helt op med parallelle håndflader.
Håndfladerne udad
med strakte knæ, og ræk så ned mod tæerne.
Jeg kan ikke nå.
Undskyld.
-Hej. Du ser sød ud. -Hallo.
Du godeste. Har du yogatøj med diamanter på hver dag?
-Ja. -Hvad har du dog på?
Det er et yogakursus!
-Det fortalte ingen mig. -Det var en pludselig ting.
Jeg troede, vi skulle drikke cocktails.
Da Christine kaldte mig ud til sin fest, blev jeg ekstremt chokeret.
Jeg ved, at blandt jer har vi nogle anal-entusiastiske folk, og…
-Anna. -Hvad? Mig?
Skal jeg lave yoga i det her, eller har du noget, jeg skal tage på?
Ja da.
Jeg er skuffet over mig selv fo ikke at tvivle på Annas invitation.
-Badekåbe eller leggings? -Leggings.
Hun inviterede mig til cocktails blandt venner.
Det var nok i virkeligheden: "Jeg dræber dig, Christine."
Okay, unger.
-Yoga i det der? -Yoga i Gaultier-stil.
-Lad is gøre det. Vil du? -Nå, jeg skal hjælpe dig.
-Ja. -Tak, sir.
Lad mig se.
-Hånden på min skulder. -Jeg går tilbage… Okay.
-Tak. -Det var så lidt.
Okay, Anna.
Alt i livet har konsekvenser.
Jeg rækker helt ned til mine tæer.
Jeg læner mig frem.
Vi laver hunden først for at varme op.
Så tilbage med hofterne.
Hvad er det her?
Det er skørt, Anna.
Jeg har det varmt.
-Se hofterne. -Du godeste. Hvad nu?
Anna, hvad har du inviteret os til?
Det er ikke yoga.
Så glider vi hen ad gulvet.
Glider han i krageposition for dig hver dag?
Du godeste. Jeg er gift. Det er hun ikke.
-Det er et bagholdsangreb. -Christine er forlegen.
Hun kigger på mig: "Hjælp." Med sine øjne: "Hjælp mig, Kane."
"Nej."
Jeg ved, hvorfor Anna gjorde det.
Det var for at gøre Christine forlegen.
Jeg er neutral. Jeg nyder bare showet.
Jeg får hænderne op. Griber taljen. Så samler jeg hende op.
Før hende bort. Gør det.
-Få hende med hjem. -Jeg får problemer.
Anna! Gør det.
En regel i social krigsførelse
er aldrig at lade din modstander se dig svede.
Jeg sveder ikke naturligt, og hun skal ikke se mig svede
i hendes beskidte, hjemsøgte hus.
Anna deler sine seksuelle eskapader med os, og jeg elsker det.
En gang til højre, og en gang til…
Fantastisk.
KEVINS HJEM
GUDEBOKS SHURANGAMA-MANTRA
Hallo.
-Jeg kommer straks. Kevin.
-Kane? -Hilser du sådan på gæster?
Ja, du er i mit hjem.
-Hvordan går det? -Jeg messede lige.
-I det der? -Ja, jeg er lige stået op.
-Hvad? -Det er respektløst.
-Hvorfor? -Seriøst?
Når vi messer, er det et helligt sted. Tænk, hvis du gik i kirke i undertøj.
Kevin, kom nu lige. Hav lidt sund fornuft. Har du undertøj på hos din mor?
Man skal være respektfuld.
Kan du give dine gæster mad?
-Vil du have vand? -Danskvand.
-Penge til mig? Tak. -Nej, ikke penge.
Så jeg kontaktede stedet, jeg blev adopteret fra
for at finde mine biologiske forældre.
-Okay. -Så jeg læser det bare højt.
"Kære hr. Kreider." Det er mig.
"Vi har modtaget din anmodning om adoptionsinformation.
Desværre kan retten ikke give dig…
…meget information, da der ikke er noget konkret
i forhold til identiteten på dine forældre eller originale fødselsattest."
"Far, ingen optegnelser.
Mor, ingen optegnelser.
Der står: "Forladt barn."
Lad mig se.
Familienavnet, Kim, og familiens oprindelse, Hongyun,
oplyses med rettens godkendelse."
Ja. 10. april, 1986.
-Så de vil bare ikke frigive det? -Lad os se… Okay.
"Husk på, at internationale adoptionssager
ikke indeholder information, som kan gøre en eftersøgning mulig…"
Hvad fanden gør jeg det så for?
-Vil du finde dine forældre? -Ja.
Tag til Korea.
Ikke?
Ingen vil være en ukendt i deres historie. Jeg vil vide, hvor jeg kommer fra.
Jeg vil kende min oprindelse, og hvorfor de bortadopterede mig.
Var det en romance, der ikke var tilsigtet?
Ønskede de en pige, og jeg skuffede dem?
Var der en skilsmisse. Pengeproblemer?
Var der mere til det?
Jeg kan finde på ting, men jeg vil vide hvorfor.
Hvad er grunden?
Så jeg ved det bare ikke.
CHERIE OG JESSEYS HJEM
-Der er ikke kød i. -Det tror jeg ikke.
-Wow. -Jadore, vil du smage?
Det er virkelig godt.
Ved du, hvor mange kalorier en månekage har? 500.
-500. -500.
-Er ringen ny? -Ny ring? Nej.
-Jeg troede, Jessey friede. -Det gjorde han ikke.
En billig ring i så fald.
Jeg rydde meget ud, men jeg beholdt noget medicin,
-hvis nu nogen… -Mormor?
Mange af de farlige ting er fjernet.
-Ja. Po Po. Det er Po Po. -Po Po? Buddha.
-Nej, det her er Po Po. -Po Po kan også være Buddha.
Jeg har ryddet meget ud.
Jeg vil ikke rydde mere… Jeg vil gerne, men jeg vil ikke.
Du vil af med det, men beholde billeder af hende. Noget, der gør dig glad.
Det vigtigste er,
at du bliver glad, når du kigger på hendes ting
Gør det dig trist, så ud med det.
Jeg øver mig i at give slip.
Hvis det ikke gør dig godt og gør dig glad, så bare smid det ud.
Når du giver slip på ting i buddhisme, ting med affektionsværdi,
så kan du se, at ånderne er ægte, de findes overalt omkring os.
-Jeg mangler stadig afslutning. -Hvad er det for dig?
-Vil du kommunikere med hende… -Jeg vil vide, hvornår jeg ser hende igen.
Jeg tror, at Cherie… Hun prøver at give slip,
men hun bliver i huset, hendes mor boede i,
og hun spørger sig selv: "Er hun her stadig?"
Det er spørgsmålet.
Jeg kan lide, at jeg ved, min mor er her.
Afslutning kan være: "Min mor er her. Bare i en anden form.
Men det er okay." Og jeg ærer hende bedst muligt,
og jeg er den bedst mulige mor.
-Ikke? -De holder mig travl.
Ja.
Der er altid to indre stemmer i forhold til Drew.
Kelly-stemmen siger:
"Kelly, få ham ud af dit hus. Det er skidt. Du leger med ilden."
Tak. Skål.
Dejlig aften, hvad?
Men Kelly-To siger: "Se på ham. Han er så sød og har ændret sig."
Du er smuk.
-Tak. -Det var så lidt.
Og Kelly-To giver altid Kelly-Et baghjul.
Hvorfor står der: "Kærlighed sutter"?
Jeg er jo en bider. Det ved du.
-Det er en vampyr-ting. -Ja.
Jeg forstår. En vampyr sutter blod.
Okay. Jeg ved ikke.
Det er sejt.
Skål for at sutte.
Lad os sidde lidt ned.
Har vi en bordskåner?
Det er ikke akavet, vel?
Har du det sådan?
-Nogle gange. -Om hvad?
Jeg flirter med dig.
Flirter vi stadig? Nej.
Altså, svaret er ja.
-Det er sært… -Sådan er du bare.
Og jeg ligeså.
Men vi har været sammen så længe,
og det er første gang, vores samtale føles nervøs.
Jeg føler mig 19 år igen, eller som om jeg går i gymnasiet.
Det føles anderledes.
Vi er meget tiltrukket af hinanden.
Som en mors omfavnelse. Det er ægte.
Det er en helt unik kærlighed.
Hvorfor er den bold stadig interessant for ham?
-Ikke lige den, men… -Du er min bold.
Okay.
Elegant sagt.
Ser du en fremtid for os? Udover et venskab? I fremtiden.
Jeg kan ikke gå tilbage til der, vi stod henne.
Hvis du får styr på vreden…
For når du er ulykkelig,
og du føler dig forladt eller usikker, eller hvad det nu er,
så påvirker det vores forhold. Og omvendt. Jeg er ikke perfekt.
Men den anden person kan ikke altid være en boksepude.
Vel?
Brug for et kram?
Farvel, Kilo.
-Hej, Cherie. -Hej, Kane.
Jeg er spændt i dag, for Tyler Henry kommer på besøg.
Jeg er spændt for dig. Han er reel. Jeg har hørt meget godt om ham.
God læsning, Cherie. Fortæl om, hvad der skete.
Åh gud. Jeg tror, han er her.
-Vi tales ved. -Mener du det?
-Farvel. -Vi tales ved. Okay, hej.
Hallo. Hvordan går det?
-Godt at møde dig. -Se dig lige. Tusind tak.
Tak, fordi jeg måtte komme. Sikke et smukt hus.
Du godeste.
-Har du fået en læsning før? -Det er første gang.
Jeg har min notesblok her.
Jeg tegner kruseduller, og sådan mediterer jeg og kommer i zonen.
Imens husker jeg på alt, jeg ser, høre og føler.
Alle kan sige, at din kære elskede dig.
Men det er fakta og detaljerne, vi hører, som validerer den forbindelse.
Af og til bruger jeg en genstand, andre gange ikke,
hvilket er fint. Har du en genstand i dag?
Ja.
Jeg har denne abe. Og…
-Sig ikke for meget. -Undskyld.
Det er fint. Vi ser, hvad der sker,
-og så kører det. -Okay.
Lad os se.
Okay. Giv mig et øjeblik.
Okay.
Det føles som en forælder.
Personen, der går igennem, virker til at være gået tidligt bort.
-Hvor gammel blev personen? -59.
Nioghalvtreds.
-Jeg antager, at det er din mor? -Ja.
Der er en reference til en lille pige
og en anerkendelse af at blive to år gammel.
Der er også en mormor, der bliver ved…
Jeg må lægge vægt på det.
-Min mor døde, da min datter var to. -Okay. Et øjeblik.
Skal vi tale om afstand?
Folk kunne ikke være ved mors side, da hun døde,
-eller var der distance? -Det var mig.
Du kunne ikke være til stede?
-Jeg ville gerne. -Forstået.
Man vil gerne give slip på det her. Og tænke: "Det er okay."
Fornemmelsen, jeg får, er: "Det er helt okay."
De har det fint med det her.
Interessant. Hun får mig til at tale om dufte med den her.
Og der er en henvisning til parfume, som din mor ejede.
En følelse af at dufte til det, og være med personen imens.
Det anerkendes.
Jeg tog hendes parfume med på hospitalet,
-og sprayede. -Sjovt.
Sygeplejerskerne: "Det lufter af Chanel Nummer 5."
-Jeg elsker det. -Ja, og…
Det skulle føles mere hjemligt for hende, for hun kunne ikke komme hjem.
Det viser din kærlighed og styrke.
Jeg vil vide,om jeg får hende at se igen?
Absolut. Uden tvivl.
Vi ser og genforenes med vores kære. Og de genforenes med deres kære.
Hvordan ved jeg…?
Lad os se engang.
Lad mig tegne, og så ser vi, hvad der kommer igennem.
Der er én ting, der kommer igennem.
Lad os se ad.
Der vil ske et tegn i huset. Hun føler, din datter vil se hende.
Så din datter vil interagere med hende. Hun siger, jeg skal tale om,
når din datter kigger på et hjørne.
Og når du ser de tegn, så tag dem til dig. Det er positivt.
Er det så der, jeg genforenes med min mor?
Godt spørgsmål.
Jeg håber, din mor fortsat er en del at dit og dine børns liv.
-Ja. -Og det ser hun.
Hej, venner.
Hvem står for det her? Rart.
-Hej. Godt at se dig. -Sid ned.
Christine. Wow.
Gaver!
-Får vi gaver? -Gaver!
Jeg har givet alle…
-Du godeste! -Nej!
Det er så sødt.
Er det ægte guld?
-Du godeste. -Det er så sødt.
Det er ægte guld.
-Det er så sødt. -Her, venner.
-Jeg tager nogle billeder. -Her er rekvisitten. Skyd.
Vent, jeg har noget med, der er perfekt.
JAIMES VEN
-Chanel. Eller badminton? -Chanel. Det er kulfiber.
Stranden, ikke mit yndlingssted.
Det er tæt på vand, og jeg er ikke fan af vand,
men jeg skal have indhold til Instagram.
-Klar? Okay. -Ja.
-Langsommere. -Mere, Jaime. Igen.
-Vip hovedet en smule ned. -Jamies outfit er tvivlsomt.
Det er første gang, jeg ikke kunne lide det.
"Jaime, er din sylist død eller hvad?" Hvem har turtleneck på på stranden?
Lad os lave et ræs.
Jeg har extensions, så det giver ekstra vægt.
-Klar? -Vent. hvordan…?
Okay. Klar? En, to… Vent, Kane.
Ja!
Du godeste.
-Jeg sætter mig. Jeg er træt. -Ja.
Skal vi gå en tur? -Ja.
Efter min date med Kelly, ved jeg ikke, hvor vi står.
Hun ringede eller skrev ikke.
Jeg lod det være op til hende, og…
Du har ikke set Andrew?
Vi mødtes i en park.
Øvede han sig på Power Rangers-ting eller sådan noget?
Det sker kun i soveværelset.
Jeg laver sjov. Lad os gå videre.
Nu vil jeg være en Power Ranger.
Ja, vi så hinanden. Det var ret følelsesladet.
-Er I bare venner? Der skete ikke noget?
Lige nu prøver vi at se, om det fungerer som venner.
Men kan I rent faktisk være venner?
Det ved jeg ikke lige nu.
Deres type forhold er nødt til at slutte.
Du kan ikke være venner med Drew.
-Så… -Hvordan havde du det, da du så ham?
Det er blandet. Vi har været sammen så længe.
Jeg vil gerne røre ham, kramme ham, kysse ham, men…
Gjorde du det?
-Nej. -Det er fremskridt.
Jeg vil ikke lyve for mine venner eller skjule sandheden.
Jeg gider bare ikke høre på en svada.
Jeg vil bare leve mit liv.
Så…
Jeg holder rigtig meget af dig.
Men jeg føler, at alt er så nyt med mig og Andrew,
at jeg ikke tænkte helt klart, da vi gik på date.
Og det er bedst, hvis vi forbliver venner. Ikke? Fordi…
Altså, jeg prøver at være ærlig over for dig.
Vi har været venner så længe, og det er bare…
Jeg ser dig som en bror.
-Som en bror? -Bror.
Åh gud. Du må have noget bedre end det.
-Jeg skal bruge dig som min ven lige nu. -Som en ven?
Du giver gode råd. Ikke?
-Det kan jeg godt. -Kan du?
Pokkers. Det var ikke det, jeg forventede. At blive sat i vennezonen så hurtigt.
Jeg regnede med en chance.
-Jeg vil se solnedgangen. -Okay.
Du godeste!
-Hvad er dr med ham? -Nej, Kevin, nej!
-Stranden er offentlig. -Snup hans undertøj.
Jadore.
CHERIES DATTER
Jadore?
-Hvor er du henne? -Po Po.
Po Po.
Hvad laver du herinde?
Jeg taler om Po Po. -Hvorfor det?
-Po Po talte med… -Hvad?
-Hvad, Jadore? Po Po er Javon.
Tyler sagde, jeg skulle holde øjnene åbne og se efter tegn på min mor.
Det er Po Po.
-Virkelig? -Virkelig.
Po Po betyder "mormor" på kantonesisk, så når Jadore siger: "Po Po er Jevon,"
tror jeg, det er et tegn på, at han kan være min mor."
Jevon, er du Po Po?
Er du reinkarneret?
Inden for buddhisme er reinkarnation bestemt muligt.
Det betyder, at du kan vende tilbage som en anden person.
Jevon, fortæller du mig noget?
At du er Po Po, Jevon? Er det et ja?
Wow.
På hospitalet fortalte jeg min mor, at hvis hun vil,
kan hun genfødes som Jevon, jeg tager mig af hende,
og hun kan vokse op med Jadore, og vi er en lykkelig familie.
Jevon. Kom du for at finde mig?
Min mor så mig ind i øjnene, og hun sagde: "Okay."
Og mor skal passe dig resten af mors liv, okay?
Mere end nogensinde.
-Hvordan går det? -Det går godt.
Jeg har været meget sammen med Jevon og Jadore som en ny mor.
Nogle dage føler jeg…
Kan min mor være reinkarneret ind i Jevon?
Jevon er måske min mor.
Nogle dage føler jeg…
Det er familie. Det er det altid i buddhisme.
De vender tilbage som ens barn.
Jeg tror fuldt ud på reinkarnation.
Jeg har et heldigt liv lige nu, så jeg må have givet tilbage.
Jeg har været nogen, der gjorde noget godt i verden.
Måske er jeg kongelig, men folk med stor sexlyst genfødes som duer,
så i forhold til Kevin vender han måske tilbage som due.
-Ser du nogen tegn? -Ja, Jadore kaldte Jevon for "Po Po".
Er det sært?
Børn ser som regel ting.
Unge inden for buddhismen har ikke mange vedhæng.
De har et tredje øje.
De kan se ånder og ting, som voksne ikke kan se.
Må jeg se Jevon? Jeg har kun set ham i en barnevogn.
Ja, lad os se ham. Han er forhåbentlig…
-Vågen. -Vågen.
Godt tegn, at han ikke græder.
-Når du holder ham? -Ja, jeg har god energi.
Græder han nær en person, er der en ånd hos dem.
Ja, min mor elsker dig.
Kan jeg lægge ham…
-Åh gud, han lavede pøller. -Lagde en pølse.
Åh nej! Det er for hårdt. Det er som…
-Jeg vil ikke se det. -Vil du skifte hans ble?
-Nej… -Jeg mener det.
Nej.
Åh gud. Jeg vil ikke se hendes mors penis.
-Hej, Kevin. -Doktor.
Rart at møde dig.
Jeg kan ikke få information om mine biologiske forældre,
og om, hvorfor de bortadopterede mig og de nærmere detaljer,
så måske kunne hypnoterapi lukke op for de minder og blokeringer,
som stopper mig fra at huske noget fra Korea.
Jeg er lidt nervøs,
for jeg vil gerne huske ting, men jeg frygter, jeg ikke kan.
Hukommelsen er lidt spøjs, så hvis det skal virke, skal du
-ikke dømme nogen minder, der kommer frem… -Ja ja.
…før vi er færdige.
Jeg er meget skeptisk.
Bet bedste ville være, at jeg husker det koreanske sprog,
eller at jeg i det mindste kan huske ansigtet på min mor eller far.
Begynd med at tage flere langsomme, dybe og afslappende indåndinger.
Og med lukkede øjne kan du begynde på at opleve
den gradvise ændring i bevidsthed…
…og du driver.
Det første, du skal,
er at forestille dig en smuk, nedadgående trappe.
Og den trappe fører os tilbage i tiden.
Nu tæller jeg ned fra 20 til fem,
og nr jeg siger talt fem, kan du beskrive for mig
et tidligt barndomsminde, fra da du var omkring fem.
Vi går tilbage nu, gør klar til at gå et skridt ned…
…idet 20 tælles træder du ned.
19, 18, 17,
16,
ni, otte, syv,
seks og fem.
Sig, når du er nået frem.
Det er min fødselsdag.
Tillykke, Hongyun.
Balloner.
Jeg er alene.
Jeg er vist tidligt oppe.
Så du stod op og så på pynten og andet?
Det minde lader vi falme fra din hukommelse.
Vi går fra dem til tre.
Du tager din tid og flyder tilbage.
Fem, fire, og tre.
Tre år gammel.
Sig, hvor du er, og hvad der sker.
Jeg er på et fly.
Og der sidder en person ved siden af mig.
En asiatisk kvinde.
Jeg er bange.
Jeg ved ikke, hvor jeg skal hen.
Jeg er nysgerrig på, hvad den voksne Kevin
ville sige til den lille, skræmte dreng.
Fortælle ham, at han skal et sted hen, han bliver elsket.
Sig, hvad der sker nu.
-Jeg er bare trist. -Ja.
Du skal komme i kontakt med dit voksne jeg.
Jeg vil give drengen en kram og fortælle ham, at alt vil ordne sig.
Jeg tæller dig tilbage nu. Jeg tæller fra tre til nul.
Når jeg siger tallet nul, går du hele vejen tilbage
til et par dage, før du blev født.
Kan du fortælle mig, hvad du var opmærksom på som sjæl,
før du kom til verden som Kevin?
Tre, to, en, nul.
Vær der nu, et par dage før du blev født.
Nu fødslen, vi lægger mærke til, hvad du er opmærksom på som sjæl.
Det lyder, som om jeg er i en pool.
-Det er rigtig varmt. -Ja, varmt.
Sæt dig ind i din mors energi. Sig, hvad du fornemmer fra hende.
-Hun er også bange. -Hun er bange? Ja.
Hvordan har hun det med babyen?
Hun ønsker det vist ikke.
Giv slip på din forbindelse med din mor.
Tag et øjeblik. Få styr på dig selv.
Du skal give kærlighed til babyen.
Han har et godt liv foran sig, og en mor, der ønsker ham.
Det tager lidt tid at finde hende.
Jeg tæller langsomt fra en til fem.
En, tag en dyb indånding.
Godt.
To, tre, og fire.
Kommer op.
Helt op til overfladen af fuld bevidsthed.
Fem, åbn øjnene, kommer helt tilbage, du har det rigtig godt.
Hvordan har du det?
-Hvordan var det? -Noget af en oplevelse.
Ja.
Mange følelser. Hvordan går det nu?
-Lettet. -Ja.
Jeg er meget lettet.
Jeg forventede ikke, det var sådan, men jeg fik en emotionel déjà vu-følelse.
Og det føles skørt at sige,
men jeg kan se, hvor shamaner får det fra. Ånderne taler til dig.
Jeg følte, at noget talte til mig.
-Jeg har sluttet fred med det. -Godt.
Nu indser jeg, at det var min mor.
Hun var bange, og hun tænkte på sit liv.
Hun tænkte ikke: "Kevin stinker."
Nu føles såret som et ar.
Det heler.
-Må jeg kramme dig? -Ja, absolut.
Lad os ringe til Ba Ba.
Hej, skat. Tager du en lur?
-Ja. -Hvornår er mødet?
-Hvad? Klokken syv. -Hvad tid? Okay.
Jessey er på tur, og jeg behøver en at snakke med.
Jeg må dele mine følelser,
og der er øjeblikke, hvor jeg føler, at Jevon kunne være min mor.
I går aftes talte jeg til jevon,
og jeg føler, at…
Tror du, min mor reinkarnerede som ham?
Som Dee Dee?
Ja.
Altså…
Det ved jeg ikke, men det håber jeg ikke.
For Jadore begyndte at kalde Jevon for "Po Po".
Tror du… Han har min mors næse.
Hvad synes du?
Skat. Hallo?
-Vågn op. -Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige.
Hvad, hvis det er min mor, og hun sutter på mit bryst?
Det er underligt.
Jeg burde stoppe amningen. Ikke? Det er så underligt.
Når jeg vågner fra luren,
må du sige, om det her er sket, eller om jeg drømmer.
-Hvad? -Ba Ba.
-Hej. -Hvad så?
-Hvordan går det? -Godt. Hvem er det?
-Kvinden, der opfostrede mig. -Er det fru Lee?
Kevin. Hvad hedder du?
-Kimmy. Kim og Kimmy. -Det er smukt.
-Du er præcis som min søn. -Du ligner lidt min bror.
-Du ligner ham. -Derfor driller hun mig.
Det er sandt. Jeg drillede altid min lillebror.
-Hvordan har du haft det? -Godt. Åh gud.
Jeg havde den bedste oplevelse.
Jeg er adopteret, og jeg kender ikke mine biologiske forældre,
og nogen anbefalede en hypnoterapeut,
der kunne låse op for minder, jeg ikke kan huske.
-Hypnotiserer de dig? -Nej, men det ønskede jeg.
Ja.
Jeg hørte på hende tale, og ja, det var intenst.
Jeg så ikke noget for mig, men det var en følelse.
Men det, der ramte mest, var da hun spurgte:
"Hvad føler din mor?"
Jeg var så afslappet, at jeg huskede følelsen.
Jeg vidste, hun ikke ønskede mig, og jeg sagde, hun var bange.
Jeg forventede ikke, at det kom frem,
fordi jeg opdagede, at jeg er 80% koreansk, 20% japansk.
Min teori er, at nogen i familien var en smule japansk,
og koreanere kunne ikke lide japanere dengang,
fordi de invaderede Korea og koloniserede dem.
Nogen kunne nok ikke lide det.
Men det, jeg tog væk fra det, var,
at hun ikke ønskede barnet.
Så med det følte jeg, at jeg fik en afslutning,
for jeg følte mig meget rolig og meget mere let,
da jeg gennemgik den oplevelse.
Jeg føler mig som en ny person.
Jeg elsker min familie mere nu, dem, jeg har omkring mig.
Ja.
Det bedste, der kom ud af terapien,
er, at nysgerrigheden er væk.
Det haster ikke længere med at finde dem.
Mine forældre er mine forældre.
Det handler ikke om sæden og ægget,
men om, hvem der opfostrede og elskede dig.
Og når du fødes ind i en familie, har de intet valg.
Det havde min familie. De kunne adoptere mig eller lade være.
Og de valgte lige præcis mig. Og det fandt jeg trøst i.
Jeg fik en ny chance med den familie.
Jeg opfostrede mine børn.
Respekt og kærlighed. God karma.
-Du udretter godt, så får du godt igen. -Præcis. Det tror jeg.
Når vi forlader denne verden, tager vi intet med os.
Så se på den lyse side hver dag.
-Må jeg tale med din mor hver dag? -Jeg er en kærlig person.
-Jeg elsker bare din mor. -Du "elsker" hende bare?
-Skal du altid ødelægge det? -Jeg spørger bare.
Samtalen blev underlig.
Tog du ud at shoppe?
-Det er Shawns speciallavede ur. -Der findes kun 11.
Gæt nummeret på denne.
Otte?
Ja, okay. Du gættede rigtigt.
-Hvad laver du? -Tænker på min mor igen.
Hvad tænker du over?
Jeg føler bare, at hun er til stede, men også at hun ikke er,
og en del af mig ville elske at være hos min mor hver dag.
Ikke?
Hvis hun er her, så er hun her.
Men det betyder ikke, at din mor er Jevon.
Ja.
Det bliver hårdt så, ikke? Hvis du tænker på det sådan.
Forstår du?
For du elsker Jevon for hans person. Ikke?
Din mor skal ikke være den samme som Jevon.
Bare rolig. Det er fint.
Jeg ved, at Cheries afsavn til sin mor vil fortsætte i lang tid.
Det er godt, at hun har sin mor i sit hjerte og i sit sind.
Du vil altid huske hende, så du ikke skal frygte at miste det.
Din mor er nok i rummet, slapper af lige der.
-Lige der. -Det ville jeg ønske.
Hver gang jeg ser Cherie smile og være glad,
så er det en af de bedste følelser i verden.
Bare elsk Jevon.
Vær glad for, at din mor er her,
hun ser børnene vokse op, og hun er hos dig.
Mere behøver du ikke.
Der er ingen vejledning i at håndtere sorgen over en død forælder.
Det er ikke nemt.
Selv om ti år bliver det ikke nemt,
og jeg kan ikke forestille mig at gå igennem det uden Jessey.
Selvom han af og til tror, jeg er skør, så er han der altid for mig.
-Lad os kramme mor. -Tak.
TIL MINDE OM CINDY TRAN 1960-2019
Tekster af: Niels M. R. Jensen