A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ SOROZATA
Kelly hozza az anyukáját. Ő egyke?
Igen, az.
- Te nem vagy… Te nem vagy az. - Nem. Van két öcsém.
Rajtad áll a család öröksége.
Ne… Ne ródd rám ezt a terhet! Ezért költöztem ide.
Hát, tudod, most azt próbálom kitalálni,
hogy jobb-e, ha Baby G egyke.
Szívesen lennél egyke?
Persze. 100%-ig.
Sziasztok!
Sziasztok! A mindenit!
Anyukámat szupernőnek hívom,
mert Kínában sok kiváltságunk volt,
és nagyon jól éltünk,
de mikor tízéves voltam, az USA-ba költöztünk,
és anyának három munkája volt.
Az egész életét feladta értem.
Szóval ő egy nagyon önzetlen nő.
Úgy éreztem, ez megfelelő pillanat, a jósoltatásra.
Szeretném, ha olvasna bennünk, mert úgy érzem most sok a változás.
- Úgy izgulok! - Én is.
Üdv!
Istenem, egy igazi jós!
Kelly vagyok.
Köszönöm, hogy eljött.
A kínaiak nagyon babonások.
Még Vegasba is magammal viszem az iránytűmet.
Mert észak felé kell ülnöm.
Ki szeretné kezdeni?
- Én kezdjem? - És nem izzadhatsz,
mert ha izzad a tenyered, mást fog látni.
Ön szerint sikeres leszek Los Angelesben?
- Látod a karriervonalad? - Igen.
A karriered során
dőlni fog a pénz.
A sorsod az, hogy egyszer főnök váljon belőled.
Főnöki lét. Hashtag főnöki lét.
Nem tudnék megkülönböztetni egy igazi jóst egy hajléktalantól.
Keresztény nevelést kaptam, és sosem olvashattam…
horoszkópot, nem mehettem jóshoz…
A lélekolvasás sem volt opció. Úgyhogy ez az egy esélyem van.
Úgy félek!
Ne félj!
Tedd ide a kezed, hadd lássam!
Azt szeretném tudni, hogy látja-e,
hogy lesz-e még gyerekem a jövőben.
Oké.
Add a jobb kezed!
Igen, ezt a kezedet.
- Kicsit száraz a kezem. - Ne mozogj!
Lapos a koponyám.
Figyelj ide!
Már van egy gyereked.
Ha senki nem akadályoz, lesz még…
- öt gyereked. - Öt gyerek?
Egy egész dinasztia.
Gabe még kettőt akar,
a jós még ötöt mond.
Lehetne egy napom, mikor nincs szó több gyerekről?
Nézzük az arcodat!
Nézd, ez a rész M alakú.
M alakú.
Van egy gyengéd oldalad, és egy önálló, elmélkedő is.
Egy nemes, valódi szerelemre vágysz.
A kapcsolatodban hullámvölgyei vannak.
Szóval ha most, a jelenlegi helyzetedben
kétségeid vannak a jelenlegi kapcsolatod felől,
az nem baj. Keress tovább!
Jól fogsz dönteni,
mert az élet- és kapcsolatvonalaid alapján
még több férfi is vár rád.
Kelly, ehhez nem kell jós. Siri is ugyanezt mondaná.
Siri azt mondaná: „Fogd be, Kelly! Fogd be!”
Andrew nagyon kedves ember.
Szerintem egy férjnek stabil anyagi háttérrel kell rendelkeznie.
Andrew pénzügyi helyzetét nem ismerem.
Nem jó.
Egy víz elemű férfi való hozzád.
Én.
Nagyon jól kijövünk egymással.
Hol találjuk ezt a víz elemű férfit?
A szemeid előtt hever, te hülye.
BOWLING
Kibéreltem az egész helyet.
Nem semmi. Szép.
Köszi, Kane!
- Ez nagyon menő! - Tudsz bowlingozni?
Igen, tudok.
Sztrájk…
- Igen! - Sztrájk!
Jaime!
- Hát itt vagy! - Szia!
Ez nem a New York-i divathét, de…
Igen, ez a tökéletes bowlingruha.
- Hogy vagy? - Jól.
Ebben bowlingozol?
- Magassarkúban? Igen. - Tényleg?
- Minden megy magas sarkúban. - Kíváncsi vagyok.
Ne röhögj már!
Erre számítottam.
Ne már! Ez jó! Ez elég jó.
Most komolyan?
Kim szerintem gyerekesen viselkedett,
mikor Annánál vendégeskedtünk, és nagyon tiszteletlen volt Annával.
Van egy péniszpumpája!
Dobd ki! Undorító ez a szar.
- Szerinted bunkóság… - Nem, nem az.
Beszéljük ezt meg!
Lefoglaltam az egész helyet, beszéljük meg!
Igen.
Oké, „csajok” a „faszok” ellen.
- Mit szóltok? - Nézd!
- Ez vicces. - Tessék.
Ne fogd meg! Fogdosnád a koszos golyókat?
Tudod, hányan fogdosták már?
Van felvétel? Ő DJ-zik, golyókat is takarít és.…
van rajta kézóvszer is.
Te jó ég!
- Jézusom, de nehéz ez a szar! - Nézzétek! Ne!
- Kevin? - Nincs kedvem.
Jól van, Mr. Érzékeny.
Nem vagyok érzékeny, haver.
Nem akarom tettetni, hogy minden oké. Mert nincs így.
Neked be kellett menni oda szarakodni, ugye?
- Senki sem védi a cukrosnénijét. - Kik neveltetek, farkasok?
Kim, úgy érzem, mondandód van.
Ha van, szerintem mondd el!
Most elrakom az italokat.
- Kellemes esemény volt… - Igen, aztán…
aztán Hirtelen rám támadtál.
Igen, mert hozzám vágtál egy alkoholos italt.
Te húztad fel magad a rohadt péniszpumpán.
- Mi az egyáltalán? - Semmi baj, nem kell tudnod.
Annának van pasija? Van egy titkos szeretője?
Biztosan német. Biztosan izraeli.
Hatalmas. Nem láttam még a fehérjeturmixomnál nagyobb péniszpumpát.
Rá kéne keresnem.
Sziasztok!
Anna!
Szia, Kane!
Szia! Hogy vagy?
Ez az egész az én arcomba robbant.
Guy Tang az, aki a bement a fürdőbe, és megtalálta a pumpát.
Hirtelen én vagyok a rossz ember, aki megtalálta a péniszpumpát.
Épp rólad beszéltünk.
- Igen? Hogy vagy? - Hogy vagy?
Jól vagyok.
- Ő az én fiacskám. - Láttam képet rólad.
- Ken. Szia! - Kevin. Örvendek.
- Melyik jobb? A fotó? - Élőben.
- Személyesen. - Személyesen?
- Így életnagyságú. - Nicki, a barátnője.
- Szia! - Szia, Kevin vagyok.
Most kérnék bocsánatot.
- Sajnálom, hogy nem kértem… - Köszönöm! Nem kell.
- Láttam valamit, ami megnevettetett… - Te vicces voltál. Igen.
De az ostobaság Kim részéről, hogy bemegy mások otthonába,
az az, ami elfogadhatatlan.
- Beszéltél vele erről? - Hozd ide!
Kim!
Kim! Gyere!
Kane akarta, hogy beszéljünk.
- Várj! - Ne légy gonosz!
- Ülj le! - Rendben.
- Ülj le! Te hoztál össze minket. - Oké.
Ők voltak, nem én.
Nagyon nyílt leszek.
Nincs jogod bemenni mások házába.
Én a szekrényt akartam neki megmutatni. Ő akart a hálóba menni.
- Kim! - Valaki segítene?
Miért én vagyok a hibás?
Ha senki nem mondta még, én elmondom. A tetteiddel megbánthatsz másokat.
Én ezt nem értem. Most miről van szó?
- Nem kértél bocsánatot… - Vagy ismerted be, hogy hibáztál.
Nem akarjátok, hogy viccelődjek. Értem.
Nem, a tetteidről van szó. Nincs bűntudatod miattuk.
Csak ismerd be, hogy így van! Ismerd el, hogy továbbléphessünk!
Oké, ti nyertetek.
- Nem, nem ez a válasz. - Ez nem a győzelemről szól.
Elfogadom a vereséget. Rohadtul vesztettem.
Kérlek, megfájdul a fejem.
Egyszer régen Kim Lee rajongott Anna Shayért.
Hallgatok az idősebbekre, mert szeretek tanulni.
De ha hülyeséget beszélsz, bocsi, de hiába jártatod a szád. Nem.
Nekem ez túl sok.
Ha az nincs hatással Kimre, amit Anna mondott,
akkor semmi.
Ki akar még haragudni? Te is? Ki haragszik? A fal?
Nem haragszom.
Szóval én leszek én az okosabb, és bocsánatot kérek,
hogy továbbléphessünk.
- De minden oké köztünk, ugye? - Persze.
Oké. Továbblépünk?
Igen. Mindig.
- Oké. Király. - Király. Mindig.
Sajnálom, hogy italt vágtam a… Amúgy szép volt az a kabát.
- Nagyon szép volt. - Igen.
Nézzétek!
Igen!
Szép, tágas, az biztos.
Tetszik a belmagasság, nem mintha ez számítana Baby G-nek.
Szeretném, ha egy építész iroda
lecserélné legalább az ajtókat és a padlózatot.
Mikor Gabe-bel még nem volt gyerekünk,
azt hittük, Malibu a mi otthonunk.
Ez zsírkrétaálló?
Filctollálló?
És most, hogy szülők vagyunk, ez az iskolásdi igazi kínlódás.
Mármint az a lényeg, hogy hol laksz.
Szóval olyan házat kell találnunk, ami egy jó óvoda közelében van.
Szerintem a legjobb vendégszoba
a Bel-Air vagy a Beverly Hills Hotel.
Úgy kellemesebb, mert nem kell szórakoztatnunk a…
- A családodat? - …a minket meglátogató családot.
Te mondtad, nem én.
Igen, de nem kellenek plusz szobák a szüleinknek, meg ilyenek,
de tervezhetünk előre, és kialakíthatunk még egy gyerekszobát.
Gabe, azt hiszem, ezt már megbeszéltük.
Épphogy
túljutottam azon végre,
hogy csalódást
és szégyent hoztam a családodra,
és most azt akarod, hogy még valószínűleg ennél is többnek tegyem ki magam?
Hogyan?
- Hogyan? - Igen.
- Úgy értem… - Épp most mondtad,
hogy ez megoldódott Baby G-vel.
Ez most más. Már más az életünk.
Gabe, elfelejtetted, hogy az elmúlt tíz évben,
ha szóba állt velem a családod, mindig annyit kérdeztek csak,
hogy miért nem vagyok terhes?
Miért nincs gyerekem?
Ahelyett, hogy észrevegyék,
hogy újabb és újabb mesterséges megtermékenyítésen vagyok túl.
Nem azért…
Mert nem is miattad kellett. Ezt megértem.
Dr. Chiu családja tudta, hogy egészségügyi gondjaink vannak.
És…
ők az én génjeimet és
egészségi állapotomat kezdték hibáztatni.
Nem akarom ezt mondani, de az igazság az,
hogy nem velem volt a probléma.
Hanem Gabe-bel.
És ennyi éven át magamra vállaltam ezt.
Érte tettem…
mert nem akartam, hogy… feldúlt legyen.
Magamra vállaltam a te szégyenedet.
Tudom, hogy nem kellett volna átmenned ezeken a nehézségeken,
és vállalom a teljes felelősséget.
Nem hiszem, hogy fair volt rá mutogatni,
mert nekem kellett ahhoz több műtét, hogy Baby G megfoganhasson.
Nos, az a helyzet, hogy ha újabb gyereket akarunk,
ahhoz béranya kell.
És ezért tovább sugdolóznának a hátam mögött,
mondván, hogy nem akarom kihordani a gyerekünket,
mert vásárolgatni akarok, vagy ilyesmi.
Nem tehetem ki magamat ennek újra.
Nem akarom, hogy ezeken menj keresztül.
Soha nem is kellett volna keresztülmenned ezen.
Sajnálom, hogy nem álltam ki jobban melletted,
és nem mondtam nekik, hogy szálljanak le a témáról.
Nem voltam különb náluk. Nem törődtem a reakciójukkal, és…
nem tudom, hogy viszonozni tudom-e valaha a kedvességet, amit Christine-től kaptam.
Igyekszem örömet szerezni.
Nem akarok csalódást okozni a családodnak.
És szeretnék remek meny lenni.
De szeretném, ha ezt nem kéne még egyszer végigcsinálnom.
Értem.
Félretehetjük ezt a témát egy időre.
Vagy ejthetjük is, ha szeretnéd.
Oké?
Christine-nel nagyon szeretjük egymást, és Baby G-vel teljesebb a családunk.
Igen, egy újabb gyerektől még inkább teljes lenne,
de ha azt kérdik, mi hozta a legjobb változást az életembe,
a válaszom az, hogy Christine megismerése.
Szóval, nem az számít, amit a szüleim gondolnak,
hanem az, amit mi.
Na mit gondolsz a házról?
KANE OTTHONA NYUGAT-HOLLYWOOD
Tökéletes.
- Szia, Kevin! - Helló, Kane!
Mizu, haver?
Cipőgondok.
- Milyen cipőgondok? - Nem tudom, hova tegyem az új cipőmet.
- Hogy vagy? - Jól.
- Nem hívtál fel a minap. - Nem, bocsi. Sok dolgom volt.
- Mi ez? - A genetikai teszt eredménye.
- Megnézted? - Nem, megvártalak vele.
Kiderül, hogy Koreai vagy-e…
Igen. hogy…
Vagy olyan okos, mint a kínaiak, vagy, mint…
Mi? Nem. Az IQ-d meg ilyesmi nem derül ki belőle.
- A kínaiak híresen jók matekból. - Remélem, igazából…
- Remélem… - Ez igaz.
De koreai vagyok.
Talán nem vagy az. Ezért csináltad meg a tesztet.
Gyerekként azt éreztem, hogy más vagyok, hogy nem illek oda.
A gyerekek csúfoltak. Akkoriban nem akartam ázsiai lenni.
Emlékszem, hogy fehér akartam lenni.
Lehetek mongol. Dzsingisz kán közvetlen leszármazottja.
Ne gondolj sokat magadról!
Fogadjunk! Mondj egy számot!
Hetvenöt százalékig koreai.
Hetvenhat százalék.
Nem, ez nem ér!
- Nem! - De ér. Így kell tárgyalni.
Apámtól tanultam meg tárgyalni, így sosem én teszek ajánlatot először.
Hadd beszéljenek ők, mielőtt üzletet kötsz!
Miben akarsz fogadni?
Oké. Mi legyen a tét? Olyasminek kell lenni, ami…
Ha én nyerek, választhatok egy párral a cipőidből.
Ha én nyerek, enyém a kedvenc, piros cipőd.
Ez fair. Ezek darabja 3000 dollár.
- Minimum? - Igen.
Edzőcipők. Egy pár…
Az tízezer volt.
- Melyik? - A krokodil.
- Az igazi krokodil? Ne! - Igen.
- Oké, jó. - Megegyeztünk.
- Rendben. - Úristen, nyertem!
- Ne! - Igen!
Faszkalap!
- Ne! - Úristen, nyertem!
Add ide!
Én vesztettem.
Már nem a legjobb barátom.
Hetvenhét. Egy százalékkal nyertem.
Ez megmutatja, honnan… Korea melyik részéről származol.
- Dél-Korea? - Azt írja, Szöul.
Főleg szöuli vagy, részben kwangdzsui és puszani.
Nagyon jó a kultúrámról tanulni ezzel a genetikai teszttel.
Ez rádöbbent, hogy mennyivel többet kéne tudnom
a koreai hátteremről.
Hol van Bindi?
- Oké. - Bindi, nyertem!
- Gyere, Bindi! - Még mindig a győzelemre gondolsz?
Persze.
Gyere ide!
Oké. Ezt figyeljétek!
Gondoljatok az óceánra, a kaliforniai partra, a kék égre!
Autó.
Száll a hajatok.
Drew nagyon eltökélt színész. Ugyanakkor imádja a zenét.
Úgyhogy menedzsel pár zenészt és producert.
- Srácok, tíz perc szünet? - Aha.
- Aztán visszajövünk. - Ez nagyon jó volt.
- Picit elfáradtam. - Igen?
De ez nagyon jó volt.
- Kérdezhetek valamit? - Igen, persze.
- Mi az? - Nem tudom.
Illetve, tudom.
Tudod, Kane buliján…
Úgy érzem, a legkisebb dolgon is bekattan.
Érted? Felrobban.
Nem akartam hallgatózni, de Párizsról beszéltetek.
Ők kérdeztek róla?
Hát, igen.
Persze, szóba jött, hogy mi volt Párizsban.
Hogy? Hogy jött szóba?
Mármint, egyet tudok. Mindketten továbbléptünk, igaz?
Párizzsal kapcsolatban meg kell értsd…
Miért beszélünk még Párizsról? Felejtsük el!
Temessük el jó mélyre!
Ez mindig érzékeny téma volt számomra.
Nem akarom, hogy kibeszéljék a magánéletünket.
Ha rákérdeznek, mit kéne mondanom?
Azt, hogy: „Sajnos ez nem a ti dolgotok.”
Tudod, hányszor mondtam már ezt. De ezúttal mások is voltak ott.
Amikor tudod, felrobbantál.
Ezért reméltem, hogy húzol egy vonalat, és azt mondod: „Ez az férfi imád.”
Ez a mi kapcsolatunk vagy a baráti köröd kapcsolata?
Érted?
Mert ami köztünk történik, ahhoz senkinek nincs köze.
Mondd, hogy nem beszélsz erről!
A mi szarságunk maradjon köztünk!
Ezt érted, ugye?
Jobban szeretem, ha nem tárgyalod ki a magánéletünket.
- A terápián kéne megbeszélni. - Ezek általában köztünk maradnak,
- viszont ez most mások előtt történt. - Oké.
Én csak…
Miért nincs soha egyetértés? Miért ignorálnak?
Miért nem hív fel Anna: „Szia! Beszéltem erről…”
Ő még sosem látott ilyet.
Nem látott olyat, hogy valaki begurul?
- Nem. - Mit látott?
Nem tudom, nem voltam ott.
Otthon voltam a szobámban, egyedül.
Ha felveszed a telefont, és tudod, hogy van ott más, az rajtad áll.
Nem tudtuk, hogy ez lesz.
Nem tudtam, hogy begőzölsz. Csak mondtad és mondtad.
- Nagyon heves voltál. - Aggódtam.
- Nem, nagyon bevadultál. - Aggódtam. Miért nem hiszel nekem?
Ha bevadulsz, nem tudsz lenyugodni.
Nem tudom, mit mondjak! Szeretsz vagy nem?
- Oké. Nem. - Ne! Mi „Oké”?
Nem. Te kezdesz…
Bethany azt mondta, amint így viselkedsz…
- Én soha de soha… - Most elmegyek.
- Én beszélek, te meg elmész. - Nem.
Később elmesélem. Na ki van itt?
- Na ki? - Épp rólad beszéltünk.
- Igen? - Szia!
Mizújs? Örülök, hogy látlak.
- Mi ez? Ajándék? - Elvesztettem.
Nem kell a hülye, büdös cipője.
Csak az elv a lényeg.
Ha nyerek valamit, azt elveszem.
Kezet ráztunk. Megegyeztünk, hát…
Elveszem a díjam.
- Felpróbálom. - Előttem?
Igen. Nagyon kényelmes. Köszönöm szépen!
- Csináltam egy genetikai tesztet. - Mit gondolsz erről?
Soha nem akartam megkeresni a biológiai szüleimet.
De most kezd érdekelni,
mert úgy érzem, ez hiányzik az életemből.
Szóval a 23andMe tesztje után
emailt írtam az örökbefogadási központnak, és információt kértem,
vagy bármit, ami nyomra vezethet.
Azt írták, a nagyapám adott be a King Dong árvaházba.
A szüleim elváltak, és aztán a nagyapám viselte gondomat.
De a jobb jövőm reményében beadott oda.
Ez őrület. Ennyi mindent tudnak?
- Szóval a nagyapád adott be. - Igen, pontosan.
Szóltál erről a szüleidnek?
Nem. Anya jön hozzám, majd akkor beszélek vele.
Szinte olyan, mintha elárulnám őt.
- Én is így érzek. - Így érzel? Örökbe fogadtak?
Nem, nem fogadtak örökbe, de…
Nem sokra emlékszem.
Csak arra, hogy…
egy nap azt mondták a szüleim, elválnak,
és apám megkérdezte, kivel akarok élni.
És én nem hezitáltam. Anyát választottam, és emlékszem, apám milyen arcot vágott.
Összetört a szíve. Nagyon gyorsan történt.
És úgy érzem, hiányzik egy részem.
És látsz más családokat, ahol apa is van…
- Meg akarod őt ismerni? - Nem tartjuk a kapcsolatot.
-Nem tudom, hol van. - Tényleg?
Apám tudja, hol talál. Mert a nagymamám sosem költözött el.
És ezért úgy vagyok vele, hogy ha ő nem próbálkozik, én sem fogok.
Sírni fogok.
- Ne sírj! - Jó, nem fogok.
Szólsz a pincérnek? Kell egy ital.
Hogy kell köszönni vietnámiul?
Nem.
- Oké. „Üdv! - Igen.
Kaphatnék vizet?” Ez hogy van?
Nem tudom, hogy van. Nem tudom pontosan.
- Ő nem vietnámi. - Nem beszélsz vietnámiul?
Nem vagyok vietnámi.
- Nem vagy? - Mutasd a genetikai teszted!
- Filippínó vagyok. - Filippínó?
Nem úgy nézel ki.
Kaphatnék egy kókuszvizet?
- Kókuszvizet? - Igen.
- Nem tűnik filippínónak. - Nem.
- Te sem tűnsz koreainak. - Baszd meg, 78%-ban az vagyok.
- Üdv! - Hogy van, Bethany?
Üdvözlöm önöket!
- Jó, hogy eljöttek. - Csinos rózsaszínben.
Örülök, hogy látom.
Andrew és én nem sokat beszéltünk az elmúlt napokban.
Eljutottunk a töréspontig. Nem folytathatjuk így.
Hol szeretnék kezdeni?
Ott, ahol abbahagytuk.
Mesélnek az utolsó veszekedésükről?
Végül is nem az a konkrét veszekedés a lényeg.
Rendben.
Általában véve nagyon rossz a légkör körülöttünk.
Folyton veszekszünk.
Néha úgy érzem…
sok a stressz.
Min veszekednek?
Csak apróságokon, amik gyorsan elfajulnak.
Azt hiszem, néha, amikor kérdéseket tesz fel…
nem számít, mit válaszolok, ha nem pont azt mondom, amit ő vár…
akkor az rossz válasz.
Azt akarja hallani: „Sajnálom, szeretlek!”
Ez kell nekem.
Számomra ez az…
erőfeszítés, szeretet, együttérzés, empátia hiánya.
Eleinte türelmes vagyok. Próbálom nyugtatni.
De nem áll le,
és nekem meg elegem lesz.
Ő meg azt mondja, csak az kellett volna, hogy megnyugtassam és megöleljem,
és babusgassam. Ez nagyon megterhelő.
Néha csak egy ölelés kéne, és vége is lenne.
Ez nem igaz.
Andrew, úgy érzem, hogy ön újraéli a gyermekkorát,
amely során azt érezte, hogy nem számíthat a szüleire.
Tehát emiatt mindent elutasításként értelmez.
Én azt gondolom, hogy ő a csapattársam, a társam az általunk választott életben.
Szeretnék kommunikálni a társammal.
Nagyon szeretjük egymást, de ez nem egészséges.
Ez olyan mérgező.
Belefáradtam.
Boldog akarok lenni. Nem akarok többé hülyeségeken veszekedni.
Szerintem pár dolgot egyedül kéne feldolgoznia.
Ha együtt vagyunk, hagyom, hogy bántson.
Azt akarja, hogy egy ideig külön legyenek.
- Igaz? - Igen, ezt szeretném.
Csodálatos, gyönyörű életünk van.
Csak nem tökéletes.
- Ez nem baj. - Nem igaz.
- Dolgozunk magunkon. - Andrew!
Dolgozom majd magamon.
Nem lehet jobban,
amíg nem a valóságban él.
Csak a valóságban élek.
A valóság az, hogy Kelly külön akar válni.
És maga azt mondja, gyönyörű a kapcsolatuk.
Ez két nagyon eltérő üzenet.
Ha azt mondaná: „Drew, 100%, hogy többé nem akarok veled lenni. Viszlát!”
Akkor békén hagynám.
- De ezt mondta. - De továbblépek. Elkötelezett vagyok.
Kelly, ez a szétválás… Szeretné, hogy ez végleges szakítás legyen?
A legutóbbi alkalommal
nagyon reméltem, hogy csak
egy időre válunk szét, és elrendezzük a dolgokat.
De szerintem az ő szemében vagy együtt vagyunk, vagy nem.
Szóval mindketten külön szeretnének költözni?
Nem tudom.
Kiderítem, mi kell a pozitív változáshoz,
és megteszem, ami kell. Boldognak akarom látni a szerelmemet.
Andrew, beszélhetnék Kellyvel pár percet négyszemközt?
Szeretném vele kitalálni, hogy mit is szeretne.
- Igen. - Kérem, fáradjon ki!
Mindjárt jövök.
Szóval, Kelly, nagyon aggódom, hogy mi fog történni ma este.
Vagy hazamennek, és nagyot szeretkeznek,
aztán újra összejönnek,
vagy mondja meg neki, hogy nem akar tovább erről beszélni,
és külön töltik az estét.
Hadd legyünk a fény a sötét időkben,
és világítsunk be másokat!
Vezess minket!
Hozz közelebb minket hozzád, Uram! Jézus nevében, ámen.
Azért mondom, mert folyton szakítanak,
aztán újra összejönnek,
ezért jó lenne felállítani egy struktúrát.
Igen. Ha vissza tudok menni a házba,
össze tudok pakolni egy hétre.
És lehetek máshol, hogy időt adjak Andrew-nak arra,
hogy elvigye a cuccait.
Egy hetet, vagy ilyesmi. Nekem ez nem gond.
- Akkor van hová mennie? - Van.
Egyszerűen tudom, hogy ez a kapcsolat egyikőnk számára sem ideális.
Kedves volt öntől, hogy adott nekünk pár percet.
Ennek nem kéne ilyen nehéznek lennie.
Drew, maga meg akarja oldani ezt.
És Kelly, maga szakítani akar.
Ez nem az, amit Andrew akar. Ez az, amit ön akar.
Úgy érzi, hogy most mindent elmond, amit szeretne?
Az a terv, hogy most két órára elmegyek, hogy összepakoljak a hétre.
És aztán egy heted van, hogy kiköltözz.
Mit gondol erről?
Csak reméltem, imádkoztam és dolgoztam. És ez nem volt elég.
Ha neki szakítás kell, az remek.
Ezt újra meg újra megadnám neki.
Ha szereted, engedd el!
És ha az lett megírva, százszorosan tér vissza.
És ön, Kelly?
Szerintem ez a különválás régóta érik.
Ez nagyon fájdalmas lesz.
Mindkettejük fontos nekem. Tényleg.
- Viszlát, kedvesem! - Oké.
Ez olyan nehéz.
Főleg, ha ilyen sokáig voltál valakivel.
Néha békére vágyom. Csak stabilitás kell.
Így szerintem ideje továbblépni.
KEVIN ANYUKÁJA
- Hoztál nekem szülinapi ajándékot? - Aha.
Nem is írtál a szülinapomon.
Hát, azért nem, mert tudtam, hogy jövök.
Tudom. Rossz anya vagyok.
Sokat jelent nekem, hogy anya eljött,
mert mostanra új baráti köröm lett, és az életem is más,
és így láthatja, milyen az új életem.
- Köszönöm, uram! - Ezt a barátaim tanították.
Nem az apád.
- Ők tanítottak meg bánni a hölgyekkel. - A cipőmre tetted.
Sajnálom. Igen.
Még dolgozom rajta.
Meg akartam kérdezni, hogy észrevettél-e valami újat.
A cipőd?
Dior.
Istenem! Vedd le az egyiket!
- Bogarak vannak az alján. - Azok nem jártak hozzá.
Most már látom.
- Azt hittem, csontvázas. - Igen.
- Mennyi volt? - Tippelj!
Hatszázötven?
- Több? - Igen.
- Ezerötszáz? - Majdnem. Ezerszáz dollár.
- Te vetted? - Nem.
Egy barátom.
Mondtam neki, hogy te megölnél, ha én vennék ilyet.
Ezt akartam mondani.
Már nem vagy stresszes?
Nem, már nem. Kezdem megszokni itt.
Próbálok találni egy barátnőt.
Az egyik barátom, Kelly érdekel.
Ő szép,
motivált és karrierorientált…
- Olyan, mint te. - Én szép vagyok?
Köszönöm!
De nem tudom, akarok-e többet barátságnál.
Érted? Például járni vele.
De van egy pasija.
Hát, az nem jó… Abba ne keveredj bele!
Anyával nagyon szoros a kapcsolatunk.
Emlékszem, hogy főiskolásként felhívtam, ha magányos vagy feszült voltam,
és rá mindig számíthattam. Mindig kérhettem tőle tanácsot.
De tétovázom, hogy ezt elmondjam-e anyának,
mert félek, hogy magára veszi.
Mi bármit meg tudunk beszélni egymással,
és én…
Ez az egy dolog van, amiről féltem beszélni veled.
Jaj, ne!
Kiskorom óta mondom nektek apával,
hogy nem akarom megtalálni a biológiai szüleimet.
Nem tartottam fontosnak.
De szerintem most már van némi jogosultsága.
De meg akartalak kérdezni, hogy rendben van-e.
Én tudni akarnám.
- Igen? - Igen, persze.
Abszolút. Szerintem meg kéne… Igen. Én mindig kíváncsi voltam.
Tényleg?
Szerintem én önző okból akarom, hogy megtaláld őket,
mert szeretném, ha látnák, milyen nagyszerű férfi vált belőled.
Ez az igazság.
Igen.
Tudod, hogy lemaradtak egy ilyen…
Egy ilyen férfi felneveléséről.
Szeretném látni az arcukat, mikor meglátnak téged.
Köszönöm!
Ne ríkass meg!
Köszönöm! Ez sokat jelent.
Ha megkérdeznek, hogy meg akarom-e találni a biológiai szüleimet,
mindig azt mondom, ti vagytok a szüleim, nem tudok semmit…
Mi mindig a szüleid leszünk.
Úgy érzem, hogy ezzel le tudnám zárni ezt a dolgot.
Ez fontos.
Köszönöm, hogy iderepültél!
- Szeretlek. - Én is.
- Lemaradtunk a naplementéről. - Szép. Le?
Nem, elcsíptük.
Azt ünneplem, hogy egy éve vagyok Los Angelesben.
És a haverom, Keith az egyik első ember, aki felkeresett egy megbeszélés után,
és az otthonába invitált,
és én szerettem volna jó emberekkel ünnepelni.
Kik lesznek itt?
Kane nem tud jönni, mert beteg, különben itt lenne.
Mivel a barátaim annyi eseményre hívnak meg,
megtisztelve és hálásnak érzem magam, hogy meghívhattam őket
egy vacsoraestre, amit Keith házában adhattam.
Te jó ég! A lépcsők! Csak így lehet feljönni?
- Ő a barátom, Keith. - Örülök, hogy látlak. Szia!
- Nézzétek, ki van itt! - Sziasztok!
- Szia, Kim! - Szia! Keith vagyok.
- Örvendek. - Örvendek.
Ez szuper. Csinos és buggyos.
- Mint egy amerikai focista. - Nagyon 80-as évek.
80-as évekbeli.
- Szia, Guy! - Helló!
Almar! De vékony vagy!
Gyönyörű a kilátás!
- Megjött Christine! - Sziasztok!
Istenem! Olyan vagy, mint a vattacukor.
- Csak én ehetem meg a vattacukrot. - Sajnálom. Tudom. Ne!
- Egy kis apróság. - Istenem! Chanel!
Sosem volt még Chanelem.
- Kelly! - Szia!
- Szia, Kelly hogy vagy? - Nem vettem észre.
- Nem ismertelek fel. - Mi ez a sok fekete?
Két napja nem alszom,
- de jól vagyok. - Nem látszik rajtad, hogy nem alszol.
A sok szemhéjpúder miatt.
Értem.
Hol van Andrew?
Ő…
Szakítottunk.
Ez most komoly?
Jaj! Ne!
Ez az, csajszi, ez az!
Nem! Igen, nem. Végre megtetted?
De újra összejöttök majd megint?
- Nem, szerintem most vége. - Honnan tudod?
Kiköltözik.
És igen. Szóval egy héten belül elviszi a cuccait.
- Jó neked. - Bármikor… Jó neked.
Szerintem ez nagy megkönnyebbülés.
Szerintem ez, nem tudom, ez egy új fejezet.
Ünnepeljünk!
A szinglilétre!
Gratulálunk, Kelly!
Mit szólnátok egy 1982-es Rothschildhoz?
Az idősebb nálam.
- Mennyi egy üveg? - Öt és tíz között, attól függően…
- Öt és tíz mi között? Száz? - Ezer. Attól függően…
Helló!
Most nyitott ki nektek egy méregdrága bort. Ajánlom, tetsszen!
- Jól vagy? - Jól vagyok.
Ez elkerülhetetlen volt. Tudod?
Napról napra haladok, meglátom mi lesz.
Most nincs baj, mert barátok közt vagyok, és ők támogatnak.
Fogalmazzunk úgy, hogy egy életed van.
- Ez nem ruhapróba. - Igen.
- Jöhet a következő fejezet. - Menjünk vissza Párizsba!
És most teljesen kiélvezheted.
- Szeretlek. - Én is szeretlek.
Kevin középre ül. Anna pedig Kevin mellé.
Akár tetszik, akár nem,
néha elviselhetetlenné válik a helyzet.
Kim Anna mellé ül.
Mikor megházasodtam… Igen, négyszer,
jól éreztük magunkat.
Még a válás is jó volt. Attól függ, honnan nézzük.
Az emberek azért keresztezik egymás útját, hogy tapasztalatot szerezzenek,
aztán továbblépjenek
Van csípős kimcshi…
- Kimcshi! - …és bulgogi…
Bulgogi. Azt szeretem.
Igen!
Kevin, hozhatunk még italt?
Emberek, szeretnék köszöntőt mondani az itt eltöltött egy évre.
És Kelly, sajnálom, hogy egy szakításon vagy túl.
Akármi is lesz a jövőben,
nagyra értékelem a barátságunkat.
Kelly hivatalosan is szingli. És kikerült a piacra.
Azóta vártam ezt a pillanatot, mióta megismertem.
Egy új évre!
- Csirió! - A sok jó dologra!
- Köszönöm, Kevin! - A szabadságra!
- Köszönöm!
- Igen! - Csirió!
A feliratot fordította: Tóth Norbert