EN ORIGINAL-DOKUMENTÄRSERIE FRÅN NETFLIX
Det bodde en grabb tvärs över gatan vars mamma var så lat att
han åt glass till frukost.
Jag gick dit när vi skulle gå till skolan, och han satt på köksbänken,
nåt som jag hade åkt i fängelse för.
Men det här hushållet var i mina ögon som markis de Sade.
Barnen satt på köksbänken.
En gång… Inte nog med att han åt glass…
Det är sju på morgonen. Han äter glass, men inte med sked…
Han åt direkt ur kartongen, helt förbjudet hos mig, med en pretzel!
Jag tänkte: "Otroligt hur de här människorna lever!"
Du och jag nämnde det här backstage. Kan vi…
-Röka. -Kan vi röka.
-På scen. -Det går inte.
Det går inte för att det är olagligt.
Då så.
Vad tycker du? Nu är vi här.
-Det blir bra. -Då kör vi.
Ursäkta?
Nej, ingen hårsprej på grund av min… Jag kan knappt andas ändå.
Man kan lika gärna suga på ett avgasrör.
Jag vill att mina lungskador ska komma från rökning.
HÄLSA IDROTT
Har du några tankar kring filosofin om att aerobics och träning förlänger livet?
Tja, jag antar… Jag har ingen filosofi om det.
Det var ytterst få som tränade när jag var barn eller ung.
Folk tränade inte som en grej man gjorde.
Folk var mycket mer aktiva. Helt klart.
Särskilt barn. Vi fick inte ens vara inomhus.
Och det var inte specifikt för mitt hem. "Ut med er!"
Är du med? "Ut med er!"
Och inte för att de tyckte att vi behövde frisk luft.
De tänkte: "Vi vill inte se er. Ut ur huset!"
"Vi vill inte ha besväret med er.
Vi är inte intresserade. Ut!"
Så vi gick ut, sprang runt och sånt som barn brukade göra.
Och folk åt mycket mindre. Det är en annan sak.
Man var tvungen att göra maten.
Det fanns inte en massa färdigmat.
Jag tror också att… Folk visste inte att så mycket var dåligt för en.
Att veta att nåt är dåligt för en gör det kanske ännu sämre för en.
Men mina föräldrar var…
De var första generationens amerikaner och tyckte i princip: "Mat, bra."
Alltså inte: "Mat, dåligt."
"Kött, bra. Smör, bra."
Det som ansågs dåligt för en var godis. Men dåligt för tänderna.
Jag minns inte att folk jämt pratade om sin hälsa.
Man var orolig för sånt som polio. Det var en stor grej.
Tills poliovaccinet uppfanns när jag var liten,
och det var nåt oerhört.
När jag och när du var barn, och det var till och med tidigare…
-Det stämmer. Mycket tidigare. -Så är det.
Då levde alla barn i total rökdimma.
Okej? Och hemma hos mig…
Jag hade en mamma som aldrig öppnade ett fönster.
Hon ville inte få in nåt av den där uteluften i huset.
Så man såg inget.
På 1950-talet.
Och vi åkte bil. Vi fick inte öppna bilfönstren.
Pappa puffade på pipan. Mamma rökte cigaretter.
Så där satt vi, när vi var små… Nu finns det säkerhetsåtgärder.
De har massor av saker. Bälten för barnen. Hjälmar.
Barnen kläs som astronauter och spänns fast bak i bilen.
När vi var små barn…
Ja.
…saknade bilarna säkerhetsbälten.
Var satt vi? I framsätet i knäet på våra rökande mammor.
Jag är cigarettberoende. Jag vet vad beroende innebär.
Är det smart att röka cigaretter? Det är idiotiskt. Det vet jag.
Folk skäller på mig hela tiden, och jag svarar jämt:
"Rökning är dåligt. Jag vet det."
Det finns saker som…
Vi insåg kanske inte att det var dåligt att äta en massa biff.
Jag förstår att man inte förstod det.
Särskilt personer som varit utan kött i flera generationer. Men…
Att andas in rök i lungorna…
Varför tänkte ingen tanken: "Det här är kanske inte så smart?"
Men det gjorde folk inte.
De fick oss verkligen att tro att cigaretterna var säkra.
Ja, säkra cigaretter.
Jag minns barnläkaren jag hade.
Jag minns besöken hos honom.
Det stod ett enormt askfat på läkarens skrivbord. Och han rökte.
Och när man hade fått en hemsk spruta gav de en godis.
Jag visste inte, som sex- eller sjuårigt barn,
att rökning och godis var dåligt.
För det fick man när man hade fått en spruta.
Hade jag inte börjat röka som 12-åring, så skulle jag inte börja nu.
Men jag vet vad det innebär att vara beroende av nåt.
Och jag vet att ingen har som mål att bli beroende.
Maskinen med det passande namnet "fjärilsmaskinen".
Flickan är nu i puppstadiet, men efterhand som vikten ökas,
blir vingarna allt svårare att lyfta, nåt alla fjärilar kan intyga.
Ens dåliga vanor kan döda en. Men ens goda vanor räddar en inte.
Man kan ha fantastiskt goda vanor och sen… Jag kommer att tänka på…
Jag säger inte vem det var, men jag hade en vän,
som var en av få i min ålder som aldrig rökte eller drack,
och som skällde på mig för att jag gjorde det.
Hon åt broccoli och sparris hela livet, drack vatten och sprang
och dog av hjärncancer när hon fyllt 50.
Och min mamma dog nyligen, och hon var nästan 92.
Så den här livsstilen dödade inte henne.
Om jag dör i morgon, säger ingen: "Hon som var så ung."
Jag är för gammal för att dö ung.
Om jag dör av rökning nu, skulle alla säga: "Vad väntade du dig?"
Folk retar sig ändå redan på att jag ännu lever. Det vet jag.
Men nu har vi nåt jag verkligen inte kan tolerera.
-Vadå? -Wellness.
-Ja. -Wellness.
Man ser det i alla tidningar och tidskrifter.
Det finns wellness-span, och wellness-ditt och wellness-datt.
Det fanns inte på vår tid. Och jag tänker "vad är det?"
Det är som extra hälsa.
För mig är wellness ett slags girighet.
Det räcker inte att inte vara sjuk. Jag måste må bra.
Det är nåt man kan köpa.
Är du med? Wellness är nåt man köper.
Och det finns särskild wellness-mat.
Det är fröer och teer och allt möjligt.
Drycker, smoothies, juicer. Allt möjligt sånt.
Och det folk vill få ut av wellness är inget jag vill ha.
Nej, tack. Okej? Nej, tack.
Jag vill inte vara… Jag vet att meditation är en del av yoga.
Runt en tredjedel av alla på New Yorks gator har en yogamatta.
Bara det räcker för att hålla mig från yoga. Bara det.
Att bära runt på en liten hoprullad matta är…
New York brukade vara mycket mer fashionabelt.
Jag gillar inte att se folk gå runt med mattor.
Förfärligt. Jag har inte haft en matta sen kindergarten.
Vi måste ha dem i skolan där vi vilade på golvet.
Den här wellness-idén måste komma från Kalifornien.
Det är precis som i San Francisco eller Silicon Valley.
Tech-personerna är mycket upptagna med sin hälsa,
men inte med andras liv.
Jag menar dem som är riktigt rika.
De gör alla möjliga saker för att få evigt liv.
Det är mycket viktigt för dem.
Och de har säkert specialmat, specialträning och allt möjligt,
men de tror även att jorden ska gå under.
Man måste ha egen luft, eget vatten.
Om katastrofen kommer vill inte jag vara bland de sista överlevande.
Varför skulle jag vilja det? Jag förstår inte dem som vill det.
Men när jag var barn och rädd för kärnvapenkrig, var jag mycket rädd.
Jag ville verkligen leva för jag var ju sju år.
Men nu är jag inte sju, och jag vill inte dö,
men det är ingen tragedi om jag gör det. Jag är inte sju.
Och jag vill inte överleva ihop med dem som samlat alla frön och annat på hög.
De är inga jag vill tillbringa tid med.
Om jag inte vill umgås med dem nu, när det finns annat att göra
och saker fungerar, varför skulle jag vilja göra det då?
Det var en gång en sköldpadda som hettte Bert
Och sköldpaddan Bert var mycket alert
När faran hotade Kom han aldrig till skada
Han visste vad han skulle göra
Han duckade
Sökte skydd
Kom ihåg vad ni ska göra.
Så säg nu högt, vad ska ni göra när ni ser det starka ljusskenet?
Ducka och söka skydd.
Jag vet inte vad barn köper eller får köpa.
Jag köpte godis till en liten pojke på alla hjärtans dag.
Föräldrarna betedde sig som han fått ett vapen.
Jag frågade: "Får han äta godis?" "Egentligen inte."
Jag hade redan gett det till pojken, som inte trodde sina ögon.
"Mina favoriter", sa han innan han hade smakat.
Jag sa: "Det är så lite." Jag ville köpa en jätteask,
men jag var rädd att de skulle bli arga.
Och då sa barnets mamma till mig:
"Fick du äta godis när du var barn?"
Hon är förstås äldre än sin son, men mycket yngre än jag.
Jag sa "ja". "Visste de inte att det var dåligt?"
Jag sa: "De trodde att godis var dåligt för tänderna."
Jag sa: "De trodde inte riktigt att alla de här sakerna,
som möjligen är dåliga för en, var så dåliga."
De trodde faktiskt inte…
De var inte så intresserade av vår hälsa.
De tog en till doktorn. De sa åt en att inte äta godis.
Pappa skällde på mig för alla hål i tänderna, och det var dyrt.
Men i övrigt… De sa åt en: "Ja, du måste äta dina bönor."
Men de var inte besatta av det.
Dagens barn får ingen sträng uppfostran,
om man bortser från att de förnekas en massa saker som är dåliga för dem.
Eller för miljön. Barnen berättar om nåt är dåligt för miljön.
Jag vet en kvinna. Hon har själv barn nu.
Men hon bodde i San Francisco.
När hon var tre år, nu är hon nog 33 år, sa hon en sak till mig.
Jag blev irriterad och sa: "Du är bara en liten flicka."
Nåt jag fick höra 400 gånger om dan som barn.
Men hon sa: "Jag är en kvinna." Och hon var ungefär tre.
Jag sa: "Du är ingen kvinna." Nu får man inte säga så till nån.
Säger nån "jag är en kvinna", är det så.
Du kan vara en treårig flicka, en 70-årig man eller giraff,
men du är en kvinna.
Har du nånsin gått i terapi eller ägnat dig åt självhjälp?
Nej, min självhjälp är att arbeta.
Men nånstans där andra med liknande störningar samlas?
Tyvärr finns det inga andra med samma störningar.
Jag har inte lyckats bilda nån grupp. Eftersom min huvudsakliga…
Jag har två huvudaktiviteter. Att röka och planera hämnd.
Det behövs ingen grupp.
Jag kan planera hämnd ensam. Ibland använder jag telefonen.
Och rökningen är då din…
-Min hobby. -Toppen.
Det är inte mitt yrke.
Vi lever nu i en tid då cigaretter är hemska för en.
Så har det varit i 30 år.
Marijuana är bra för en. Nu är marijuana bra för en.
Marijuana brukade vara…
När jag säger "brukade", menar jag inom en tidsrymd en nioåring kan minnas.
Glöm mig.
Det brukade vara nåt fruktansvärt som ledde till ett liv i desperat förfall.
Nu är det nåt fantastiskt.
-Det är helande. -Det är en underbar sak.
De stoppar det i gelébönor!
Folk har visat mig: "Se här. Det liknar en geléböna."
Eller en gummibjörn. Nåt sånt.
Ja, en godisklubba. Sånt som barn äter.
Fast barnen får inte äta godisklubbor, men mamman har en marijuanaklubba.
-Men marijuana i. -Det är som…
Jag rökte marijuana som ung. Jag har aldrig riktigt gillat det.
Jag gillar inte lukten. Men nu röker inte folk det.
Visst, de röker, men de äter det även i godisform.
Det var ingen känsla jag försökte uppnå. Den där känslan av…
Den där lätta lyckokänslan. Inte min grej.
Inga lätta lyckokänslor för mig.
Men om nån vill veta,
så har jag vänner i min ålder, eller ännu äldre,
som har rökt marijuana dagligen i 50 år.
De är inte de vassaste personerna på jorden.
Jag kan försäkra er om att det finns en ackumulerande effekt.
Jag kände dem när de började.
De är inga farliga personer,
men det är kanske inte dem man ber om råd längre.
Ibland tänker jag: "Herregud, vad hände?" Sen inser jag att…
Jag har sagt till folk: "Jag frågade honom en sak.
Han var så vag. Vad har hänt med honom?"
Hon svarar: "Han är en haschtomte." "Jag glömde det."
Bestämde jag, skulle jag säga:
"Folk gillar marijuana. Låt dem. Vad rör det mig?"
-Ska vi ta en paus? -Visst.
-Går det bra? -Ja.
-Vill du pausa en minut för… -Ja, jag vill röka.
Flickor, när jag var liten flicka, lekte jacks, hoppade hage och hopprep.
Det gör de säkert inte nu.
Ett, två, tre, fyra.
Men om kvinnor styrde världen, hade det inneburit
att det skulle finnas jacks-proffs när kvinnorna nådde en viss ålder.
Och om man säger jacks eller hoppa hage,
tycker män att det är fånigt, men de är likadana.
Det är lekar. Det här är lekar!
En fotbollsmatch är en lek.
Och Reggie Miller i en hetsig diskussion med Spike Lee,
som är ett passionerat Knicks-fan och har en plats på golvet.
Spike har nog eldat upp honom.
Spike vädjar till domaren, Dan Crawford.
Spike inser nog inte att han inte är med i matchen.
Spike Lee, då?
Spike vem?
Vi ses på fredag. Lycka till.
Gillar du sport?
Jag gillar inte sport. Jag måste nog säga att jag avskyr sport.
-Du avskyr det? Låt mig fråga en sak. -Ja?
Kobe eller LeBron?
Enda skälet till att jag vet vilka de är, är att en nära vän älskar sport.
Annars hade jag inte känt till nån av dem. Men jag har ingen preferens.
-New York Giants eller Jets? -Det kvittar.
-Jag saknar… -Rangers, Islanders eller Devils?
Tro mig när jag säger att jag avskyr sport.
Vad gör du när det är Superbowl?
Det är en mycket bra dag att gå på restaurang.
Saker som teatrar, där New York City Ballet uppträder,
eller operan eller det som förr hette Philharmonic Hall,
är saker som är viktiga för staden även om man inte går dit.
Det finns en tanke nu
att de bara ska stöttas av dem som använder dem.
Det finns inga såna tankar kring fotbollsarenor.
Fotbollsarenor… Och du ska veta, att om du hör att jag är på en sån arena,
så är det för att de samlar in folk och för dit mig under vapenhot.
Annars går jag inte dit.
Fotbollsarenor betalas för av människorna som bor i staden,
med stora skattelättnader och: "Ja, vi ger er pengar för att vi…"
De säger: "Vill vi inte ha ett fotbollslag?" Inte jag.
Jag vill inte ha nåt lag. Jag ville inte ha nåt i high school.
Och jag vill inte ha nåt nu. Jag vill definitivt inte betala för det.
Varför avskyr du sport?
För mig verkar det vara nåt som lämpar sig för en sjuårig unge.
-Vänta lite! -Förstår du?
Så om man är vuxen,
så målar man inte ansiktet och klär sig i klubbtröjan och sånt?
-Ansiktsfärg. Det är jättesnyggt. -Jag gör inte det.
Det här chockerar mig.
Man ser folket ute på gatorna. De ropar: "Vi vann!"
Och jag tänker jämt: "Vilka är vi? De vann.
-Du låg på soffan och drack öl." -Det är det fina med sport.
-Man identifierar sig med laget. -Ja, och det är en affärsverksamhet.
Man hör aldrig folk på gatan: "Jippi! Coke vann! Pepsi förlorade!"
Jag vill veta hur de fick dig att göra det här.
-Du hatar sport! -Ja.
Men skälet till att sport är så viktigt, är att männen styr. Det är skälet.
-Män styr världen. -Precis. Och eftersom de älskar sport…
Om kvinnor styrde världen, skulle man då hoppa hage professionellt?
En gång sa jag, på en middag med en massa manliga konstnärer,
mycket välkända konstnärer, som pratade om baseboll:
"Jag förstår inte en sak.
Trodde alla levande män, när de var barn,
att de skulle bli basebollproffs?
Och en man sa: "Alla män jag gillar gjorde det."
Du kommer från en annan era. Nu vill kvinnor utöva sport.
Kvinnor utövar alla möjliga sporter, och de vill det.
Därför är jag glad att jag inte är flicka nu.
På min tid behövde flickor inte spela boll.
Flickorna slapp sport. Det var fördelen med att vara tjej.
-Nu måste tjejer… -Det är inte för att de måste. De vill.
Ja, men det ville inte vi.
-Vi varken ville eller behövde. -Och världen har utvecklats.
Ja, på det viset.
Jag ser hellre fler kvinnor i kongressen och färre inom fotbollen.
USA:S DAMLANDSLAG I FOTBOLL VÄRLDSMÄSTARE
Många saker folk gör, särskilt på så kallade semestrar,
är saker man förr tvingade krigsfångar att göra.
Jag läser ofta i Times resebilaga:
"På den här resan får man bestiga ett berg hopbunden med andra.
Du står där på toppen av berget. Väl där kan du hoppa…"
Och resan kostar 15 000 dollar per person.
Och för mig ser det ut som dödsmarschen från Bataan.
Skulle de överlevande efter dödsmarschen säga:
"Och nu är du skyldig mig 15 000 för den här upplevelsen."
Jag tänker: "Varför gör folk sånt?"
Folk vill utmana sig själva.
Det här är nåt folk ofta säger: "Jag vill utmana mig själv."
Det är falska utmaningar.
Att bestiga ett berg är en falsk utmaning. Man måste inte bestiga det.
Det finns mycket man måste och borde göra,
men inte gör av rädsla, för att det är svårt eller man är dålig.
Det är utmaningar.
En utmaning är nåt man måste göra. Inte nåt man hittar på.
Folk gör en massa saker som sågs som "extrema".
Nu deltar många i dem. "Jag ville utmana mig själv."
Då tänker jag jämt: "Hur ser ditt liv ut?"
För mig är livet utmanande nog.
Om jag tar mig till kemtvätten utan att hamna i ett stort gräl,
och både lyckas lämna in kläderna och få tillbaka dem
utan att gasta: "Jag ska stämma dig!"
Eller utan att bli hotad, så är det utmaning nog.
Jag tänker: "Allvar? Livet har jämt varit utmaning nog för mig."
Jag behöver inte söka upp fabricerade utmaningar.
Jag är rädd för att skada mig fysiskt. Det har jag alltid varit.
Därför undviker jag aktiviteter som innebär hög risk för skada.
Det innebär alla aktiviteter där man måste ha hjälm.
Grabbarna har satt upp tälten, och nu förbereder de sig för fiske.
Båtliv, fiske, bad och alla sorters vattensporter
är tillgängliga för camparna.
Och åtminstone här måste inte kvinnans plats vara i hemmet.
Det finns en plats som heter Lake Powell. Det är en enorm konstgjord sjö.
Man satte ut miljontals fiskar i sjön som folk kunde fiska.
Så många reste dit för att få en naturupplevelse.
Jag åkte dit. Jag var på en husbåt som en man hade fixat.
Man måste ha fiskelicens för att fiska.
Man måste åka till en jätteaffär,
och för att få fiskelicensen måste jag visa mitt körkort.
Och kvinnan, som först såg på mig som en vanlig människa,
bad om mitt körkort.
Och på den tiden saknade körkorten i New York foton.
Det var vanligt i väst, men vi hade inte börjat med det.
Jag räckte över körkortet. Hon såg på mig och sa:
"Vad är det här? Har ni inte foton på körkorten i 'Jew York'?"
Jag blev helt chockerad.
Jag sa: "Nej.
-Varför inte? -För att vi kan läsa."
Jag minns det mycket tydligt.
Nu har vi foton, men de behövs inte, för vi kan fortfarande läsa.
Världens sex snabbaste kortdistanslöpare gör sig redo.
Owens, USA.
Borchmeyer, Tyskland.
Och Metcalfe från USA.
Owens leder!
Strandberg och Borchmeyer kämpar. Osendarp utmanar Wykoff.
Metcalfe närmar sig, men Owens vinner på 10,3.
De olympiska spelen 1936.
Jesse Owens vinner otaliga guldmedaljer, och Hitler vägrar att ta…
…honom i hand.
Vad gäller afroamerikanerna i det här landet,
så har många av genombrotten vi gjort börjat inom sporten.
Ta Jack Johnson, Joe Louis, Jackie Robinson, Muhammad Ali.
Världen skulle inte se ut som den gör utan Muhammad Ali.
-Det han gjorde var större än boxningen. -Jag håller med. Jag älskar Muhammad Ali.
-Jag såg honom i The Garden. -Nu har du varit på boxning!
-Inte… -Vänta. Vilken match?
-Såg du den första Frazier… -Ja.
Var du på den första Ali-Frazier-matchen? En av tidernas bästa matcher?
-Och du avskyr sport? -Ja.
-Lägg av! -Jag älskar Muhammad Ali.
Matchen där Frank Sinatra satt ringside och fotade? Varför var du där?
Jag var där med en tjej som kände Frank Sinatra.
Kände på alla sätt. Han gav henne biljetterna.
Assisterade hon honom när han fotade?
Hon assisterade honom inte då, nej.
Men hon brukade assistera honom. Hon gav mig biljetterna.
Jag ville gå. Jag älskar Muhammad Ali.
Du älskar honom, men hur kan du skilja honom från idrotten?
Jag älskade honom som politisk figur.
Ja, men att han var tungviktsvärldsmästare gav honom hans plattform…
Ja, och det var hans problem. Mitt intresse för honom…
Men hur fick han sin plattform?
Det hade inte gått om han inte var så bra.
-Bra? Han var fantastisk. -Jag tror dig.
Jag satt så här, och en kille bakom mig skrek:
"Ge mig din plats! Du förtjänar den inte!"
Du avskyr sport, men var på en av de största händelserna
i sporthistorien och hade en bra plats.
Ja, men kläderna var också fantastiska.
-Alla var uppklädda. -Alla.
I min mening var det bättre än alla modeshower i dag.
Det var ett enastående mode- och kulturevenemang.
Tyvärr boxades man också.
Nån frågade: "Varför gick du på matchen?" "För kläderna."
Hallickkulturen var fortfarande stark i New York på den tiden.
Det var hallickar överallt. Hallickbilar.
De klädde sig helt osannolikt.
Hallickarna hade enorma hattar och följdes av kanske 12 tjejer.
Det går inte i dag.
Jag säger inte att det var bra, däremot intressant.
Jag älskar Muhammad Ali som person, men jag avskyr boxning. Det var hemskt.
Ofattbart att det är lagligt. Jag bråkar jämt med folk om det här.
Inte ens en Ali-match, de slogs inte mycket
eftersom han var en sån dansör. Men jag förstår inte att det är lagligt.
Jag förstår inte att det är lagligt
att se människor klå upp varann som en sport.
Jag vet att folk älskar det.
Men vet du vad som är olagligt? Tuppfäktning.
Det är två hönsfåglar som slåss. Vi äter hönsfåglar.
Jag gör det. Jag vet att vissa inte gör det.
Vi äter hönsfåglar, men de får inte slåss med varann. Det är för brutalt.
Jag vägrade gå på en middag för Leni Riefenstahl.
När Leni Riefenstahl publicerade sin bok med titeln…
-Nuba. -Nubia.
-Nuba? -Nuba.
En numera död man jag kände bjöd på en liten middag i hennes ära.
Tolv personer var inbjudna, men fler ville komma.
Jag vägrade. Han sa: "Vad menar du med nej tack?"
"Jag går inte på en middag för Leni Riefenstahl. Var inte dum."
Han sa: "Du måste erkänna att hon är en stor konstnär."
"Det struntar jag i."
Nu kommer jag inte på filmtiteln, den om OS.
Olympia är bra.
Den brukade visas bakom baren på S&M-barer utan ljudet på.
Hon hade ett stort följe i New York i vissa kretsar.
Han sa: "Är det inte en fantastisk film? Hon är en stor filmskapare."
Jag sa: "Ja, och att använda den talangen för i det här syftet gör allt värre.
Det vore bättre om hon var usel."
Undertexter: Jessika Johansson