СЕРІАЛ NETFLIX
Ви питаєте, чи я здивувався?
Не знаю.
Мабуть, так.
Ви думаєте, що знаєте когось, бо разом багато чого пережили.
Чи разом виросли.
Але щоб знати, що коїться в людини в голові
чи в серці…
Ви не можете цього знати. Не можете.
От, наприклад, я. Люди думають, що знають мене,
бо я їх смішу чи вони були на шоу.
Вони не знають, як я сюди попав. Чи чого мені коштує залишатися тут.
Коли людину притисли до стіни,
і вона зі шкури вилізе, аби не втратити те, що має.
тоді ви й побачите, що це за людина.
Чи на що вона здатна.
Якщо знаєте когось із цього боку, тоді, мабуть…
можете сказати, що знаєте його.
Але якщо вже знаєте когось із цього боку…
можете не схотіти знати взагалі.
ГЛАВА 1. КОРОЛЬ КОМЕДІЇ
1 ТИЖДЕНЬ ТОМУ
-Сюди, Кіде. -Наш перший гість — мій улюбленець.
Він бував тут уже не раз.
Його новий фільм «Антивсесвіт» зараз іде в кінотеатрах
і от-от збере мільярд доларів у прокаті.
На цих вихідних він поїде в рідне місто, Філадельфію,
«Місто братньої любові»,
звідки почнеться його світовий комедійний тур «А я що казав?».
Ми дуже раді мати його за гостя. І я пишаюся тим, що він мій друг.
Зірковий комік, телезірка, кінозірка, підприємець, магнат, філантроп, красень.
Давайте тепло привітаємо…
Кіда.
Дякую.
Потім ми подивилися «Крадені гроші». Ми з дружиною вмирали зо сміху.
-Подивилися двічі. -Це я написала.
Знаєш що, Кіде?
Я плакав під час другого перегляду. Через ту дитину.
Дякую. Я вас дуже ціную.
Будемо злітати. Якщо захочете чогось, просто скажіть.
Над Х'юстоном дайте знати. Відчините двері.
-Хочу дещо скинути. -Це він про мене.
-Не можна. -Ні?
-Відчиняти двері заборонено. -Заборонено.
Знаю, я жартую. Просто приколююся.
-Добрий ранок, Гершелю і Біллі. -Добрий.
Я таки була права,
у першому класі всі, крім людини, яка робить Кіда смішнішим.
-Тодде. -Так.
От коли зробиш його дуже смішним, тоді будеш у першому класі. Таке правило.
-Як там Еллен уранці? -Як завжди. Я вже 20 разів був у неї.
-Вона тебе любить. -Усе було чудово.
Хочу вам щось сказати. Я отримала пропозицію…
Перепрошую.
Це ж не ваше місце.
Чорт. Як ви дізналися?
Добре, я піду, а ви тут розважайтеся.
Ми тут про жарти. Якби жарт був людиною… Чудово виглядаєте.
-Біллі, побачимося на землі. -Така зла сьогодні.
-Така зла. -Не задирайся з нею.
Святі угодники.
Це ж ти!
Тепер ясно. Охоронець, так?
Він зі мною.
Ти з Філлі.
Пам'ятаю тебе ще з коледжу з «Лафф-хаус».
Знаєш, який твій найсмішніший номер? 50 значень слова «нігер» з вуст чорних.
Дуже смішний.
«Нігер!»
«Ніґер!»
Раджу тобі сісти.
Гей.
Спокійно, Герше. Спокійно. Це фанат.
Збуджений, але фанат. Бачив дівчину, яка щойно тут була?
Ти з нею говорив. Цей жарт вона написала.
Дуже смішний.
Я неодмінно їй передам.
Але думаю, що ти подав його агресивно.
Розумію, ти хотів справити враження.
Запевняю тебе, що тобі вдалося.
-Справив. -Дякую.
Розслабся.
Боже, я сказав «ніґер», а не «нігер».
-Є ж різниця, так, Кіде? -Ні.
Власне, різниці нема. Чому б тобі не розслабитися?
Це ж регулярний рейс. Мені б твої гроші, літав би приватним…
Чуваче, сідай на своє місце. Ми зараз злітатимемо.
Ти менеджер?
Точно.
-Сер, можете сісти, будь ласка? -Авжеж.
-Ти жартуєш, а він тобі платить? -Приємного польоту.
Неймовірно.
Телефон здох. Маєш зарядку?
Мені вона потрібна. Вибач, я працюю.
Можу написати в готель, щоб дістали.
-Герше, з Тодда жодної користі. Є зарядка? -Зараз гляну.
Гей.
Можеш узяти мою. Тільки не забудь повернути.
Не те щоб я тобі не довіряю. Ну, це ж ти.
-Нігер. -Ага. Мій нігер.
Ледь стримуюся, щоб не вирубати тебе.
-Герше, будь ласка. -Ти мене почув?
Нащо нам це? Сядемо в тюрму, як приземлимося. Хай живе.
Гей, Кіде!
Радий знову тебе бачити.
-Здоров, Джине. Як справи? -Я Джин, так!
Я тебе пам'ятаю.
У мене все добре.
-Чудово, бо починається твій тур. -Класно.
Вітаю з майже мільярдом «Антивсесвіту».
-Я подивився його разів п'ять. -Дякую.
Це наш президентський люкс.
У ньому дві спальні. Це головна.
-Тебе куди поселили? -У межах чутності.
-Я хочу відповісти. Ти в нормі? -Так.
-До зустрічі. -До зустрічі.
Хочете, щоб я продемонстрував схему освітлення? Вона доволі складна.
Ні.
Покажіть мені іншу спальню.
На випадок, якщо я зіпсую цю.
Перепрошую. Тут не має бути так темно.
Отак значно…
А це що за хрінь?
Що це за хрінь, питаю?
-Ще це? Відповідай! -Не знаю. Вибачте.
-Вибачте? -Певно, це якийсь розіграш.
-Розіграш кого? Мене чи тебе? -Я не знаю.
-Мені не смішно. -Що за хрінь?
Що ви в біса тут робите?
-Ти хто такий? -А ти хто?
-Чого ти в моєму номері? -Чого ти в моєму?
-Серйозно? -Не треба…
-Що ти в біса тут робиш? -Він з тобою?
-Ні. -Тоді ти зі мною.
Коли підійде, валимо його.
-Валите мене? -Валимо його?
Валимо його. І край.
-Не думаю, що зможу. -Вулична тема.
-Я сидів 8 років за вбивство. Не боюся. -Ти й твій строк тут ні до чого.
-Хочеш принизити мене перед моєю дамою? -Ще й як хочу. Слухай сюди!
Гей, друже! Вулична тема!
-Ану давай, слабо? -Кидаємося на нього. На три.
Слабо?
-Один. Два. -Уперед!
Дітмаре, давай! Три!
Уперед, Дітмаре!
Прошу вас.
Здоров, Карлтоне.
-Здоров. -Як справи, бро?
-Як ти? -Це мій брат. Він тут живе.
-Ми приколюємося. -Ясно.
-Він таким займається. -Ми з моєю дівчиною жартуємо.
У такому разі раді вітати в «Чотирьох сезонах», Філадельфія.
Так. Ми теж раді вас вітати.
Надувна лялька, серйозно?
Щось новеньке.
-Так, братику. -О боже.
Мало не надірвав легені, поки її надував.
Ти знав, що вони тут вішають ціну за номер на стіні?
П'ять штук за ніч.
Я не плачу. Я давно не платив за номер.
Може, вони вішають ціну, щоб люди знали,
що звичайні смертні собі такого не дозволять.
Вони дають мені номер не просто так. Я за нього працюю.
Я не казав, що не працюєш. Не будь такий вразливий.
Знаєш що, Сі? Я радий тебе бачити.
Я теж радий тебе бачити.
-Розкручуєшся і все таке. -Так, сер.
На своїй хвилі.
-Гастролюєш. -Так, сер.
Випустив дитяче кіно, яке вистрілило.
Це не дитяче кіно, а супергеройське.
Яке майже зібрало мільярд баксів.
Ого, чуваче, я не дивився.
-Збирався, але це не зовсім моє. -Це не твоє, але знаєш, що кіно дитяче.
Ну а яке ж? Твої фільми мільярд не збирають.
Атож, дитяче кіно.
То Крістіану сподобалося?
-Крістіану подобається все, що я роблю. -Справді?
Може, він так каже із ввічливості.
Чому б мій син мені брехав?
Давай так. Усе одно, бачив ти його чи ні, сподобалося тобі чи ні.
Студія дає мені 25 млн за наступний фільм.
-Ого. -Десь комусь подобається.
О так. Це чудово, точно подобається.
Дітям таке до вподоби.
Це третє чи четверте «діти»?
Я вже втратив лік.
Шкода ресторану.
Він ще не помер.
Треба з дечим розібратися. Але він не помер.
-У мене ще є ліцензія на алкоголь. -А ресторану нема.
Поки маю ліцензію на алкоголь, можу повернутися.
Ліцензія без ресторану нічого не варта.
Скільки ти заборгував? 1,3 млн? Це кінець.
Ні, не кінець. Знаю, що борги великі, але ж, бро.
Ліцензія на алкоголь не передається.
Це десь 400–500 штук.
-Усе буде добре. -Террі казав, ти просив 600 штук.
-Террі мене недолюблює! -Перестань.
-Він мене недолюблює. -Годі.
-Я хотів поставити його… -Годі!
Шістсот тисяч доларів, Сі?
Слухай. Щоб заробляти гроші, треба їх вкладати.
-Ти ж знаєш. -Коли це ти заробляв гроші?
Скажи, коли ти заробляв гроші?
У тебе була автомийка.
Був пункт інкасації, який постійно грабували.
Тепер ресторан. І зараз справа вже не в грошах.
Гей, я знаю.
Знаю, що в чомусь облажався.
Я не хочу весь час бути тягарем.
Знаєш що, давай не будемо про це.
Я щойно приїхав, заселився, зустрів брата. Не хочу про це.
-Добре. -Гарно проведемо час.
-Так, добре. Так. -Згода?
-Усі хлопці сьогодні прийдуть, уся банда. -Оце я розумію.
Уся банда? Ґас теж прийде?
Я так давно не бачив Ґаса. Скучив за Ґасом. З його балаканиною.
-Ґас не прийде. -Чого?
Ґас помер.
Як це Ґас помер? Що?
-Мені ніхто не казав. Чому ти не сказав? -Бо Ґас не помер!
-Дуже смішно. -Буває, і я жартую, так?
Я казав тобі вдягтися. Ти в цьому нині будеш?
-Що не так? -Можеш бути й у цьому.
-Вдягнути краватку? -Ні. Будь собою.
Це твій стиль, не мій.
Я піду перевдягнуся.
Скоро повернуся.
-Сьогодні буде класний вечір. -Так.
Здалося, що він призвичаївся до нашої розлуки.
Можливо, але він хоче приїхати до тебе в турі.
Я б дуже цього хотів. Не знаю, як усе організувати.
Не хочу, щоб він думав, що я не звертаю уваги на нього
і його потреби.
Оскільки він живе з тобою, маю проводити з ним більше часу.
Нагороду як найкраща розлучена пара отримують…
Якщо вийде, зробимо все на найвищому рівні.
Хочу спитати твоєї думки. Що скажеш про такий жарт?
«Друзі мого сина думають, що я супергерой, і хочуть битися зі мною».
Ні.
Додам інтонації.
«Друзі мого сина думають, що я супергерой, і хочуть…»
Ні, до сраки.
Дурний жарт, викидаю.
Маю йти. Скажи Крістіану, що я люблю, сумую.
Він моє все. Усе перераховане вище. Добре?
Скажу.
-Слухай. -Що?
Ти хвилюєшся? Ти вже давненько не виступав.
Питаю твоєї думки про жарт, а ти сприймаєш це за хвилювання?
Я не хвилююся через виступи.
Чи я роздратований? Оце краще запитання.
Я роздратований. Бо виправляю Карлтонові помилки.
Нам треба перевірити звук!
Добре, дві хвилини, Герше. Зараз вийду.
-Серйозно, маю йти, Мо. Добре? -Удачі, мамусі треба нові туфлі!
Мамуся живе в будинку за 17 лямів, тож хай поцілує мене в дупу. Бувай.
Ну все, вірите чи ні, мій час скінчився, Філлі!
Ви вже знаєте, хто вийде після мене!
Один із найсмішніших чуваків у галузі.
Який заробляє мільярди доларів на фільмах.
На сцені. На стендапі. Цього нігера знають в усьому світі.
-Усе. Шоу починається. -Так, шоу починається.
Ви знаєте, що робити. Обіймімося.
-Скажемо молитву. -Так, сер.
Давайте.
Дорогий Боже, хай жарти будуть смішні, а відгуки — гарні. Амінь!
Амінь! Відгуки гарні.
Відгуки завжди гарні, так?
-Порви їх! -Так, сер.
-Я хочу добавки! -Вони готові?
-Готові. -Молодець!
Ну що, засранці, готові посміятися від душі?
Як справи, Філлі?
Готові посміятися від душі?
Цього не досить. Я вас не чую.
Питаю, ви готові посміятися від душі?
А Я ЩО КАЗАВ? ВСЕАМЕРИКАНСЬКИЙ ТУР КІДА
-Це було неймовірно! -А як приємно.
-Справді? Усе було… -Дуже класно.
-Дуже класно.
Твій брат із друзями за лаштунками.
-Я їм помахав, вони в кутку. -Добре.
Хочу тобі швиденько дещо сказати, добре? Карлтон уже почав бути Карлтоном.
VIP-зала не підійшла, і я дав йому V-VIP-залу.
Навіть не знаю, що це. Я її вигадав.
Бачу, ходиш перед ним навшпиньки, чого ні з ким не робиш.
Тодде, не переймайся цим.
Просто забий.
Я вмію поводитися зі своїм братом.
-Умію. -Так, умієш. Добре.
Знаю, що політика в чорній сім'ї непроста.
Я єврей з Техасу. Дивні сім'ї я знаю.
Залиш жарти мені, Тодде.
-Якщо серйозно, я… -Ти не мусиш…
-Ні. -Добре.
Дивлячись тобі в очі,
обіцяю, що відсьогодні Карлтон більше не псуватиме мені життя.
-Добре? -Дякую.
-Люблю тебе. -І я тебе.
Я вийду до них.
Тодде, чому він викинув мої жарти?
Чого ти дивуєшся як уперше. Пливи за течією.
Течія може мене знести.
Що? Поясни.
Я намагалася розказати вам у літаку.
Я не писатиму забракований матеріал.
Особливо маючи нове замовлення на роботу.
-Ясно. Що за замовлення? -Сценарій для Вілла Феррелла.
Він зацінив один мій сценарій і просить написати йому.
Ясно.
Думаю, що маю сказати Кіду.
Що ти йдеш із шоу?
Якщо він не бере мій матеріал, то що я тут роблю?
Вибач, але ти не можеш піти. Ні.
Бо я така цінна для нього? Йому так потрібні мої жарти?
Річ не лише в жартах. А в кепкуванні.
У твоїй присутності. Ми ж як сім'я.
Він звик, що ти його відчитуєш.
А ти за це отримуєш зарплату.
І дуже непогану.
-Можна дам пораду? -Авжеж.
Якщо порадиш розслабитися і випити, виколю тобі очі.
Роби і те, і те. Бери нову роботу, мовчи про неї, борися за свої жарти.
Гаразд.
Так, добре. Але він має про це знати.
-Добре. Але я вирішу, коли йому сказати. -Звісно.
-Добраніч. -Дякую.
-Мої вітання. -Ага.
Гей!
-Здоров! -Як справи?
Клас.
Друже, радий бачити.
Гей. Як справи?
-Відпочиваємо. -Так?
Насолоджуйся шоу. Я радий.
Ну ось.
Ходімо.
-Це ти! -Привіт!
Привіт!
Як справи?
-Як ти? Радий бачити. -Давно не бачилися!
-Ґасе, радий тебе бачити! -Братику!
-Сто років не бачилися! -Бляха!
-Друже! -Як ви тут?
-Не так добре, як ти. -Припини.
-Але краще за Карлтона. -Та ну.
Та нічого.
Що будемо робити?
Тобто? Авжеж підемо в клуб.
-Ти ж теж підеш, суперзірко, так? -У клуб? З вами, засранцями?
Ні, мій брат знає, куди ходити не варто.
Крім того, у нього є компаньйон.
Атож.
-Це незручно? -Він такий серйозний.
Більше ні слова.
Не хочу, щоб через мене вам було незручно.
Даси нам хвилинку, друже? Дякую.
-Так краще? Тепер нормально? -Значно краще.
За це треба випити. Зараз принесу. Вип'ємо.
Так, друже, давай. Вип'ємо!
-Випивка? -Чи шоти?
-Так, ота найкраща горілка. -Так.
Додай горілки.
На секунду, між нами. Ти ж знаєш, що я стараюся багато не пити.
Пів року не п'ю.
Ти стільки разів зривався, що я й забув.
Але ми не можемо святкувати без тебе. Хоча б пригуби.
Просто пригуби.
Піднімаю чарку за мого молодшого братика.
-Який завжди мене виручає. -Ага.
-Це точно. -Так, сер.
Мій товариш.
О так.
Наливайте!
Ну що, п'ємо одна за одною.
-Саме так. -Одна за одною.
Отак, молодець!
Ти чого? Ану, допивай.
Нам що, соску причепити? Давай. Пий.
Можемо дати сіль, пляшечку, допивай.
Ну! Будемо на рівні.
-Давайте. -До дна разом з нами.
-Молодець! -Оце я розумію!
-Як колись! -Гульнемо.
Перепрошую, зараз повернуся.
Звісно.
Ось так.
Постривай.
Ми днями ходили на твій фільм.
Пропустили половину жартів,
бо Сі аж заходився від сміху.
-Карлтон заходився? -Атож.
Він тобі не розказував?
Чого ти так подумав?
Ні, розказував. Що ви всі ходили, добре провели час.
Усім сподобалося.
-Ага, фільм відпадний. -Так, сер.
-Я тобою пишаюся. -Припини.
-Це дуже важливо для мене. -Ти багато чого досяг.
Хочу познайомити вас із моїми друзями.
Дякую всім, що прийшли. Я це дуже ціную.
Нам не потрібен клуб. Я організував усе тут.
Саме так. Дівчата, ви ж знаєте, хто це?
-Знаємо. -То представтеся.
Можна фотку з тобою?
-Так? -Так.
Дякую.
Дуже класна. Дякую.
Вибач, то…
Цього разу тільки один шот. Тільки один.
-Добре. -Пий.
-Ага. -Ще один.
-Ще один, ого. Почекай. -Так.
Молодець.
То як?
Божевілля якесь. Не можу повірити, що я стільки п'ю. Бляха.
-Ти кльова. Дай мені хвильку. -Звісно.
Добре. Гей.
Мені треба забиратися звідси.
-Ти ж уже хильнув. Яка різниця? -Ні.
Слухай, я вже давно не був таким п'яним. Я довго не пив.
Я нікому не скажу, добре?
-Крім того, мені потрібен напарник. -Тобі потрібен напарник?
Так, потрібен. Ти не можеш піти. Залишайся.
Якщо хочеш, щоб я залишився, я залишуся. Але не на всю ніч. Цього не буде.
-Залишуся на трошки. -Брате.
Я тебе люблю.
-Не смійся, я тебе люблю. -Я теж тебе люблю.
І…
Я не хотів тебе підводити. Мені шкода.
За все.
Слухай, може, завтра поговоримо про гроші?
Я можу врятувати ресторан.
Я чую, що ти кажеш.
Але ти теж слухай, що я кажу, добре?
Ти мене не підводиш.
Коли ти мене підвів? Я такого ніколи не казав.
-Це ти постійно так кажеш. -Добре.
Ти весь час кажеш, що тобі це треба.
«Мені треба». Тобі не треба, ти хочеш.
Є велика різниця між «мені треба» і «я хочу».
Може, це все сталося не просто так.
А тобі для науки. Розумієш?
Щоб ти подивився на все по-новому.
Так.
Але ми тут святкуємо твій успіх.
-Святкуємо мій успіх? -Саме так.
Я радий.
Слухай. Знаю, що це я твій напарник, але скажи мені таке.
Вона гарненька?
-Я думаю, що гарненька. -Так, гарненька.
Кіде, прокидайся.
Ну ж бо, прокидайся. Давай.
Що ти витворяєш? Що таке?
Вали з моєї кімнати.
-Що ти в біса робиш? Що таке? -Давай.
Що ти робиш? Що за хрінь?
-Що ти ковтав, Кіде? -Нічого не ковтав.
-А їй що дав? -Я нікому нічого не давав.
-Що ти верзеш? -Дідько.
Про що ти? У чому справа?
-Що таке? -У нас проблема.
-Яка? -Вона мертва.
Мертва.
Як це, мертва?
Звідки ти знаєш, що вона не дихає? Ти перевіряв? Карлтоне, перевіряв?
Оксикодон. Дуже сильна наркота.
Я викликаю швидку.
-Я дзвоню у швидку! -Ні.
Дай мені викликати швидку. Ти сказав, вона…
Якщо викличеш швидку, лікарі викличуть поліцію.
-У неї є діти? -Звідки я знаю, чи в неї є діти?
Вона фотографувала нас там? Хтось бачив, як ми разом виходили?
Бачили, і як ви виходили, і як зайшли в готель.
Авжеж, бачили.
Кажу тобі, твій наступний хід має бути продуманий.
-Піду візьму свій телефон. -Що це ти робиш?
Думаєш, що це щось типу водіння в нетверезому стані?
Фігня, яку можна викласти у твітері?
Чуваче, у тебе там труп.
Я цілком усвідомлюю серйозність ситуації.
Але з телефоном я хоч зможу подзвонити Тодду.
Тодд прийде й допоможе нам усе розрулити.
Ні, не дзвони своєму раднику,
бо це розтягнеться на кілька тижнів.
Чуваче, у твоєму ліжку мертва баба.
Біля тебе!
Трясця.
Я облажався.
Як же я облажався.
Чорт.
Довірся мені. Я все владнаю.
Тобто, довіритися тобі?
Ти хоч розумієш, що відбувається?
Усьому, заради чого я так важко працював, заради чого гарував, кінець.
Це повний крах. Усе до дупи. Що я скажу Моніці?
Як я це поясню Крістіану?
Я маю подзвонити комусь,
хто нам допоможе
та зможе якось цьому зарадити.
Краще помовч. Кажу ж, що все владнаю.
І що ти зробиш, Карлтоне?
Значить так.
Скажемо копам, що з нею був я.
Що це я привів її сюди, ти пішов у свою кімнату, а ми — у мою.
І що вона передозувалася в моїй кімнаті.
Ти про це нічого не знаєш.
Тоді, якщо копи когось і арештують, то мене.
Підозр ні в кого не виникне, бо в мене вже є судимість, розумієш?
Такий план.
Так ти вийдеш сухим з води.
Це твій план, Сі?
Так.
Цим не обійдеться.
Навіть якщо копи тобі повірять, припишуть це не тобі.
ЗМІ розкрутять історію.
«Мертва дівчина в номері Кіда».
Чудовий заголовок.
Так і скажуть по CNN.
Тоді придумай кращий план.
Треба було просто робити те, що мав би.
І що ж?
Залишатися тверезим!
Чесно сказати тобі, що пора братися за голову.
Забудь про ресторан, відпусти.
Я всюди налажав. Побачив її і нутром відчув: «Тікай, вали звідси».
Не плутай нутро з прутнем.
Кажу тобі, придумай кращий план, якщо зможеш.
Якщо не хочеш по-моєму, не втягуй мене в це взагалі.
Ніхто не поведеться на твій план.
Але я таки не можу розказати про це Тодду.
Є ще один варіант.
-Ти про що? -Я подзвоню декому.
-Чекай. -Ти казав, що не можна нікому дзвонити.
А тепер кажеш, що подзвониш?
Я подзвоню грецькому гангстеру.
-Він знає, що з таким робити. -Не знаю.
-Ти не знаєш? -Не знаю!
Якщо не довіряєш мені, то так і скажи.
Просто скажи, якщо не віриш у мене.
Тобі буде скрутно, якщо ти «не знаєш».
Сім годин тому ти був найсмішнішим із часів Едді.
А тепер будеш найскандальнішим.
Думаєш, твоїм фанам це сподобається? Спустять тобі це?
Тобі такі проблеми не потрібні. Я повторюю, я все владнаю, гаразд?
Послухай мене, тут не можна налажати.
Не можна.
Просто не можна це запороти.
Мама завжди казала, що Бог не дає нам більше, ніж ми можемо витримати.
Усе буде добре.
ЧОТИРИ СЕЗОНИ
То що цей тип буде робити?
Що менше ти знаєш, то краще.
Зберігай спокій. Він подзвонить, коли прийде.
Ти ж казав, що він подзвонить.
Треба підійти до дверей.
Відчини двері.
-Герше, чого тобі? -Хотів провідати Кіда, перш ніж іти спати.
У нього все добре.
У них там усе складається з тією бабою.
Усе прекрасно.
Ми стараємося відмежувати його від такого. От-от заробить мільярд і т. д.
Слухай.
Я теж зараз типу не сам…
І не проти б довести діло до кінця.
Добре, він має бути готовий о 8:00.
-О восьмій. -Він має бути на показі.
Ясно. Має бути на показі. Добре.
Так. Передай Тодду, що все гаразд. Він замутив з дівчиною. На сьогодні все.
-Добре. Бувай. -Так, бувай. До зустрічі.
-Завтра о восьмій. -О восьмій.
Хай йому біс. Налякав мене до смерті.
-Що то за показ? -Бляха. Це в хлопчачих і дівчачих клубах.
Вони показують «Антивсесвіт».
Атож.
Алло.
Ти вже тут?
Номер 1437.
Чудово.
Він уже тут.
Спокійно, я прийшов. Що сталося, Карлтоне?
Тебе хтось бачив?
Так, але вони ж не знають, чого я тут.
Коли ти розказував, що він — твій брат,
я тобі не вірив, думав, це брехня.
Тепер ти нас знайомиш, бо він когось убив.
У нього дивне почуття гумору. Кіде, це Арі. Арі, це мій брат, Кід.
Привіт, брате Карлтона.
-Я нікого не вбивав. -Він нікого не вбивав?
То де спляча красуня?
-У спальні. -Звісно.
-Випадок чи по-брудному? -Випадок.
Так усі кажуть.
Доки звинувачення не знімуть чи вони не почнуть писати мемуари.
Знаменитості! Такі смішні, правда?
-Паскудні в тебе жарти. -Тук-тук, люба, я вдома.
У нього жахливе почуття гумору, але він дуже ретельний. Профі.
Він профі чи комедіант-початківець?
Що це було? Це для нього якийсь жарт?
Вона мертва. Мертва-мертвісінька.
От що ми зробимо.
Замовимо їжу на двох у номер.
Замовимо два стейки, два яйця, сік.
Хешбрауни, ти любиш хешбрауни? Бекон.
Чай і каву.
І чизбургер. Добре?
Далі ти підеш на ріг 20-ї і Коммерс-стріт.
Знайдеш бежевий «Крайслер 300».
Піджени його до службового входу на Кутберт-стріт.
Запаркуй на північ за шість метрів від двох подвійних жовтих дверей.
А головне, слухай сюди, здаси задом з 19-ї.
Чому? Бо банк «Чейз» має камери. Не можу дивитися на це лице!
-Це… Ну, ти зрозумів? -Так.
Так? Сі, ти зрозумів?
Він зрозумів. Кіде, ти релігійна людина?
-Що? -Бог. У Бога віриш?
Не треба вірити в Бога, щоб вірити в ангелів.
Вважай, що я твій ангел,
який прийшов у найважчий для тебе час, щоб вивести тебе з темряви.
А потім зникнути з пам'яті.
Гарно, правда?
Ні.
У такому ключі геть не гарно.
Буде гарно, коли все вигорить.
Усе, я зробив замовлення.
Кіде, ти маєш тримати себе в руках, ясно?
-Прибери цей вираз, коли прийде обслуга. -Який вираз?
Вираз, ніби «в моїй кімнаті щойно померла дівчина»,
після того як ти з нею переспав.
Арі. Кіда в це не втягуй.
Усе на мені.
Ти подбай про візок і машину.
Я почну працювати там.
Що ти там робитимеш?
Їй знадобиться допомога, щоб улізти у візок.
Видовище так собі.
Але можеш подивитися, якщо в тебе від такого встає.
-Що за…? Він глузує? -Годі!
-Глузує? -Іди в мою кімнату.
-Це гра така? -Ні. У мою кімнату.
Це все моє життя!
-Ходімо. -Нащо він згадав мій член?
-Пішли. -Сі, це не…
-Він грає в ігри. -Сюди.
Так, розслабся. Скоро все буде позаду.
Як я в біса в це вляпався?
Я хочу, щоб ти був
Поруч Ти високо, а я низько
Ти співаєш: «поруч» Я співаю: «поруч»
-Я написав це, поки ти спав. -Де вона?
Її більше нема.
А чого ти очікував?
І їжу доставили.
Коли повернеться Карлтон… Слухай уважно.
Ви все з'їсте. Ну, або половину змиєте в туалет, байдуже.
Щоб виглядало, ніби ви з'їли.
Я не зміг дістати чисту постіль, бо довелось би покликати покоївок.
Тому брудна постіль там на підлозі.
Ти маєш взяти її і закинути у ванну,
пустити гарячу воду та налити шампунь з маленьких пляшечок,
щоб змити її запах і волосся.
Злив не затикай, звісно.
І… Ти запам'ятовуєш?
Може, тобі записати?
Жартую.
Не записуватиму. Це ж злочин. Нащо записувати?
Що тобі треба зробити, то це відповісти на запитання.
Якщо хтось спитає: «Ти бачив цю дівчину?»,
відповіси: «Не розумію, про що ви».
І не вдавай, що це перша дівка, чиє ім'я ти забув.
Ти ж, певно, тому й розлучаєшся.
Не дивися на мене так. Це ж було в газетах.
Маєш запам'ятати одне правило.
А саме: нема тіла — нема злочину.
Слухай, такі дівчата зникають повсякчас.
Їх ніхто не шукає.
То все нормально?
Добре, поговоримо про мій гонорар.
Карлтон казав, що…
-Що це буде дружня послуга. -Ти б виступив у мене вдома задарма?
Гаразд, тоді скільки…
Скільки коштує така послуга? Десь 50 000 доларів?
П'ятдесят тисяч?
Та ну, чуваче, ти ж багатий.
Ти заробив 68 мільйонів за концерти, виступи, фільми.
Це тільки цього року.
Тому ні, не думаю, що 50 штук досить.
Тоді скільки?
Думаю, десь 500 000.
На місяць.
Протягом року.
П'ятсот…
П'ятсот тисяч доларів на місяць.
Протягом року. Тож у сумі ти хочеш…
Шість мільйонів доларів, так.
Що? Забагато?
Ти ж заробив стільки за фільм із Меріл Стріп.
Сподобалося бути її лакеєм?
-Я був би за шість лямів. -Ви із Сі друзі?
Так, це не означає халяву.
-Шість мільйонів? -Атож.
Враховуючи, скільки ти давав Карлтону. Я за такі послуги вартий значно більшого.
Тому ти мені заплатиш.
Перший внесок у понеділок.
Номер на картці.
А якщо ти не озвешся до сьомої ранку,
тоді сюжет, який покажуть по TMZ…
вони не забудуть ніколи.
Можеш не боятися, що я піду в поліцію,
Бо, якщо ти не заплатиш, я зроблю з тобою щось значно гірше.
А тепер їж.
Усе залагоджено.
Це вже позаду.
Усе буде добре.
Усе буде добре?
Так.
Він просить шість мільйонів.
-Шість, що? Ні, стільки він не просив би. -Попросив. Поки тебе не було.
Він хоче шість мільйонів доларів, Сі.
От же виродок!
Слухай, Кіде.
Я знав, що треба буде заплатити, але ж не стільки.
Я з ним поговорю. Я цього виродка знаю. Я розберуся.
Я все владнаю. Добре?
Чому, коли ти обіцяєш усе владнати, здається, що проблеми наростають?
-Не помічав? -Довірся мені.
Коли обіцяєш усе владнати, лажаєш.
Я ж тебе просив, Сі. Казав, що цього разу запороти не можна.
Казав же. А тепер я в дупі. Чому ти нічого не можеш зробити нормально?
Який твій показник? 0 зі 100?
Власне, я знаю, бо в мене є люди в Ел-Ей, які ведуть рахунок,
і роблять це в доларах.
У доларах! Бо саме їх я на тебе витрачаю.
-Пильнуй. -Пильнувати що?
Ти як п'ятниця 13-те, тільки людина.
Я твій молодший брат, але все життя піклуюся про тебе.
Неймовірно. Ось як ти віддячуєш мені за все?
Годі нести хрінь.
-Не попав у професійний спорт через тебе. -Облиш! Не треба тут!
Тебе спалили на збуті наркоти.
А, ясно.
Інших теж палили, вони отримували шанс почати все спочатку.
Джей-Зі почав. Біґґі почав. Вони зіп'ялися на ноги.
А що зробив мій брат? Те, що й завжди.
Мій брат зумів облажатися.
Ось що ти завжди робиш: лажаєш.
Це твоє лажання, яке ти роками відточував, мабуть, таки передалося мені.
Тепер я так само облажався, але можу втратити не лише кар'єру.
А значно більше.
-Паршивець. Такий сміливий, як тіла нема. -Я вже «паршивець»?
Слухай, якщо вважаєш, що я налажав,
можеш сам розбиратися з Арі як завгодно.
Але запам'ятай одне.
Цього разу ти платиш не за мій провал.
Цього разу винен ти сам.
Братику.
-Алло. -Привіт.
-Як справи, Террі? Ти мене чуєш? -Кіде, це ти?
Так, я.
Котра година? У тебе все добре?
Так, усе добре. Просто…
Уже пізнувато, але я в нормі. Слухай, я тут подумав…
Я хочу почати
більше робити для сім'ї.
А саме для Карлтона.
Ти ж із ним не говорив?
Говорив. Ми багато говорили.
-Слухай, мабуть, краще розбудити Тодда. -Ні. Не роби цього, Террі.
-Що? -Не роби цього.
-Я дзвоню не Тодду, а тобі. -Я знаю.
Прошу тебе вислухати мене.
Добре.
-Для різноманіття просто послухай. -Добре.
Я…
Я хочу допомогти Карлтону востаннє.
Добре. Скільки? Коли?
І якщо вже я це роблю, то хочу зробити все правильно, тож…
Хочу дати йому десь…
Хочу давати йому десь 500.
П'ятсот штук на початку кожного місяця.
Увесь наступний рік.
Кіде, мені викликати поліцію у твій номер?
Дай мені знак. Він там?
-Ні, Террі. Що я тебе попросив? -Я знаю, але…
-Що я тебе попросив? -Так, але…
Хоч раз роби свою роботу.
-Я розумію. -Я попросив дати грошей моєму брату.
Це означає, що вранці ти подзвониш у банк і скажеш банку, чого я хочу.
Перекажеш гроші на Карлтонів рахунок
і надалі
робитимеш те саме на початку кожного місяця, щоб гроші йшли…
Кіде, ти не можеш просто так дати комусь таку суму.
Не можеш.
Про таке треба повідомляти, декларувати.
Ти про що? Коли…? Відколи це?
Я не… Коли ще я мав таке робити?
Такий закон. Нас щороку перевіряють, кожну витрачену тобою копійку.
Кіде, я вже давно цим займаюся.
Даючи комусь стільки грошей, ти не відкупишся, як того хотів би.
Ти даєш зелене світло просити в тебе ще більше.
Така сума — це не востаннє.
АРІ ПЕТРАКІС ПІДПРИЄМЕЦЬ
-Я тебе почув. -Добре.
-Мені треба подумати, треба… -Добре.
-Треба подумати про це все, розумієш? -Так.
-Тож почекай. -Не спіши.
-Почекай. Нічого не роби. -Добре.
-Доки я не скажу. -Без проблем.
Раджу знову відкрити ресторан і проводити гроші через нього, щоб задекларувати.
Знаменитості весь час просаджують гроші на ресторани, усе просто.
Отже, як ми це розіграємо?
Я дам тобі гроші.
Але якщо ти просиш у мене шість лямів, маєш не просто сказати, що все буде добре.
Як я можу тебе заспокоїти?
Звідки мені знати, що ти не донесеш на мене?
Що ти ще нікому не розповів?
Хто ще знає, що ти тут, знає про це, про мене?
-Я не маю відповідей. -Ніхто.
Лише твій брат.
-Тобі доведеться мені повірити. -Ні.
Ні, так не годиться.
Переконуй мене куди краще, Арі.
Маєш мене якось заспокоїти.
Якщо не хочеш, я можу просто залишити гроші собі.
Спробую щастя з копами. Хтозна, може, ми з тобою ще ділитимемо камеру.
Може, і ділитимемо.
Вибач, з тебе просто не дуже хороший актор.
Я тобі підіграю, Голівуде. Гаразд? Підіграю. Як тобі таке?
Хтось у моїй сфері дізнається, що я знайшов золоту жилу.
Вони захочуть бути в долі.
Я цього не хочу.
Якщо знайшов золото, не розповідай, де воно лежить.
Залиш усе собі.
Я залишу всього тебе собі, друже.
А Дафні?
Чому ти такий певний, що копи не знайдуть її тіло?
Бо вона там, де її ніхто не знайде.
Звідки мені знати, що за місяць ти не піднімеш ціну?
Щойно отримаю гроші по першому чеку, стану твоїм спільником з таким же ризиком.
Моїм спільником?
Отже, я маю тобі довіритися, так?
-Будемо виводити гроші через ресторан. -Добре.
Я вкажу твоє і Карлтонове імена. Далі ви самі.
Більше я не хочу з тобою говорити. Не хочу тебе бачити.
Не хочу бути з тобою пов'язаним.
Не знаю, чи я на це згоден.
Я собі думав стати актором.
Може, даси мені роль в одному з твоїх фільмів.
Думаєш, що можеш витирати об мене ноги?
Витиратимеш об мене ноги, бо мені потрібна твоя допомога?
Кіде, просто прийми душ.
Добре просрися. Перестань прокидатися з мертвими дівчатами в ліжку. І все мине.
Більше не доведеться цього робити. Продовжимо?
Як ти виніс звідси тіло?
-Це готель, усюди камери. Як ти це зробив? -Довелося ламати кістки.
Потім я її скрутив у кульку
та запхав у візок.
Ми докотили візок до службового ліфта.
На 4-му поверсі камери не працюють, спустилися туди…
сміттєпровід на четвертому поверсі веде до смітника на Кутберт-стріт.
Бачиш, колись у мене був контракт із цим місцем, цим готелем. Тому…
Потім загорнув її в брезент,
ми з твоїм братом запхали її в багажник
і поїхали.
Ясно.
Тепер я тебе щось спитаю.
-Як воно, бути таким багатим? -Повірити не можу.
Це складно.
Я нікуди не спішу.
Авжеж, ні.
Усе, що я маю, я заробив сам.
Я ніколи не ходив із простягнутою рукою, не брав нічого чужого.
Нікого не кривдив.
Я взяв із собою багато людей. Дуже багато. І всі вони тепер від мене залежать.
А ти залежиш від мене.
Бути багатим не так легко, Арі.
Як і виносити звідси тіло. Багато заковик і поворотів.
Знаєш, що смішно? Що більше грошей ти заробляєш, то краще розумієш,
гроші — не головне в прийнятті рішень.
Вибач, ти справді віриш у цю фігню?
Я питаю, бо бачив, як ти по телеку говорив про мотивацію.
Я подумав, що це просто якась фігня, замануха.
Але ось ти кажеш це мені, ти віриш у це.
-Вірю. -Ясно.
Коли люди до мене чіпляються і думають, що їм це минеться,
це мене дуже дратує.
Просто вибішує, через мої переконання…
Вважаю, що не можна надувати інших.
Просто випиши мені той клятий чек.
Зрозумів.
«Випиши той клятий чек».
Брати гроші неважко, так?
Усі хочуть на мені нажитися.
Чому ні? Мені ж неважко.
Усі вважають, що це легко.
Але різниця між тобою та всіма іншими в тому, що ти…
припустився помилки.
Розказав мені, як винести тіло!
Сволота!
Пішов ти!
Хочеш на мені нажитися?
Пішов ти.
Відвали.
КРІСТІАН ТАТО № 1
Привіт. Чому не спиш? Друга ночі.
У нас ночує Патрік, і ми дивилися страшний фільм.
-Тобі не можна дивитися такі фільми. -Знаю, але я подивився.
Патрік спить, а мені страшно.
Нема чого боятися, малий.
Я тобі казав. Крім того, монстри…
Монстри виходять лиш тоді, коли людям страшно.
Ти розважаєшся?
Ні.
Ні, не розважаюся.
Лягай спати, добре? Я подзвоню тобі вранці.
Добре. Я тебе люблю.
-Я скучаю за тобою. -Я за тобою теж.
Лягай спати, татку.
Що ти в біса накоїв?
Вирішив, що не хочу платити шість лямів.
Переклад субтитрів: Галина Шрам