EN NETFLIX-SERIE
SESONGFINALE
Jeg skal være ærlig,
du vet, som TV-vert,
er det en forventning om at du skal være autoritativ.
Still et stort tungtveiende spørsmål, og så lyse inn i stuen din,
eller badet ditt mens du er på telefonen,
og levere et fint og ryddig svar på 27 til 34 minutter.
Hva enn algoritmen foretrekker.
Men med dette emnet,
jo mer jeg lærer om staten, jo flere spørsmål har jeg.
Så, OK, det åpenbare budskapet å avslutte med ville vært,
"Vi er alle en del av staten. Så hvis den ikke fungerer,
ta fatt, hev stemmen din og bidra til å gjøre den bedre!"
Og jeg tror på det.
Mesteparten av tiden.
Men det hender jeg undrer om det kanskje
er pissprat.
Som, OK, i pengeepisoden,
snakket vi om hvordan staten må hjelpe vanlige folk
og ikke bare redde store selskaper.
Men la oss være sanne,
allmennheten har hevet stemmen om det siden minst 2008.
Og visst, i værepisoden vår,
prøvde vi å avsløre de strukturelle problemene som gjør FEMA så ineffektiv,
men vil det å avsløre dem, virkelig endre noe?
Jeg mener, jeg har visst at FEMA var et rot
helt siden orkanen Andrew rammet Florida i '92
og bestemoren min var uten rent vann i en uke.
Bestemoren min bæsjet i en bøtte på grunn av FEMA! Mange gjorde det.
Vi var forbanna på det da, vi er forbanna på det nå,
og likevel er FEMA fortsatt der ute og FEMArerer.
Og hva med den konkrete skaden staten vår gjør?
Vet du hva vi ikke engang har snakket om på dette programmet ennå?
Det faktum at hver dag, mens vi snakker,
blir amerikanere skadet eller drept
av det samme strafferettssystemet som skal beskytte oss.
Og likevel etter tiår med protester…
Ingen rettferdighet! Ingen fred!
Lite har endret seg.
Så ja, jeg vet at det er min stat, og jeg må ta tak.
Det er derfor jeg har stemt, protestert,
tvitret og hashtagget og skrevet så mange e-poster til senatoren min
at de i forrige uke svarte de bare "avslutt abonnementet".
AVSLUTT ABONNEMENTET.
Og det ser ikke ut til å gjøre susen.
Så det jeg vil vite er
hvordan kan vi endre staten når den er så stor,
og vi er så små?
Hvordan kan vi håpe om at ting faktisk kan endre seg?
Vent litt. Håp, forandring, var det ikke noen som…
Selvfølgelig!
Hvordan kan jeg kontakte Gerald Ford?
Adam, hva gjør du her? Klokken er 01:00.
Wow. Holder du fortsatt på med skatten din?
Jeg er nesten ferdig.
Jeg mangler bare noen W-2, noen 10-99.
Jeg fylte inn dette skjemaet med grønt blekk, så jeg må begynne på nytt.
Lei for å si dette, men hvis du ikke tjener penger på paddleboarding,
er det en hobby, ikke en liten bedrift.
Sikkerhetstjeneste! Inntrenger!
OK, bli revidert hvis du vil.
Hei, det er som noe har tynget meg.
Kanskje vi kan snakke om det?
OK. Men jeg trenger en matbit. Liker du peanøttsmør?
Ja.
Jeg er veldig kresen på hvordan man lager en PB&J.
Å ja, lager du fortsatt dine egne sandwicher ofte?
Nei.
Ekstremt presis smøring.
Du må få med deg hvert hjørne.
Når du skjærer, horisontalt eller diagonalt, eller…
Må du maksimere overflaten, så diagonal er best.
OK. Du skjærer ikke bort skorpen, gjør du?
-Nei! Gud, nei! Hva snakker du om? -Jeg bare sier det.
-Tuller du? -Se.
Jeg mener, det er en ganske…
-godt konstruert sandwich. -OK, hvorfor er jeg…
Ja, jeg søler, du gjør det bra.
-Ja. -Har du en serviett? Beklager.
Hvordan du ser ut.
Det er fordi du har på for mye syltetøy.
-Sånn. -Takk.
-Slå deg ned. Vent litt. -Flott.
Michelle blir veldig sint når jeg lar…
Du må ta på den lille tvinnetråden igjen
…lille tvinnegreia.
OK, så hvordan gikk det?
-Med showet? -Med showet.
Jeg skal være ærlig, vi har funnet alle disse måtene
hvor staten forbedrer livene våre, redder livene våre.
Vi har også sett mange måter
den jobber på vegne av andre interesser
enn det amerikanske folket, eller til og med hvor den skader folk.
Nettopp.
Hvordan skal vi føle at staten representerer oss i det tilfellet?
Vel, se, først og fremst
må vi minne oss selv på at det er en menneskelig institusjon,
som alle andre, noe som betyr at ting kommer til å gå galt,
det kommer til å være folk som gjør ting av feil grunner.
Den andre tingen med staten er at
det er en stor båt og ikke en hurtigbåt.
Så for å endre retning på noe betyr det
at det kommer til å ta litt tid.
Men det er også problemer som vi snakker om i showet som…
folk har krevd forandring på i veldig lang tid.
Strafferett, politivold. Det er vanskelig å ta,
"Hei, det moralske universets bue er lang…"
Jeg har hørt det.
Jeg har hørt det og, tror på det. Men noen ganger
er jeg fortsatt frustrert over det.
Føler du noen gang det?
Selvfølgelig, og det bør du være.
Og grunnen til at det blir bedre er fordi folk er utålmodige.
Det eneste vi ikke må gjøre er å bli kyniske,
og si: "Vel, fordi dette ikke har endret seg i det tempoet det burde,
er det ingenting å gjøre."
Fordi hver gang vi stemmer
og velger folk som er mer lydhøre,
er det en mulighet for oss å gjøre noen endringer
og vanligvis blir det ikke 100% av det vi ønsker.
Men vet du hva? Hvis vi gjør ting 10% bedre…
Ja, men 10% for klimaendringer er ikke nok.
Da du sto til valg i '08, var du forandringsfyren.
Jeg er den håpefulle forandringsfyren.
Og du sto ikke til valg på,
"Hei, hvis vi gjør ting 10 % bedre", Du sto til valg for… jeg mener…
Nei, nei…
Det er helt rettferdig.
Jeg ser for meg deg der, i Det hvite hus,
"Dette er helt på trynet."
Liksom, "Det er helt på trynet hva den avdelingen gjør."
Og likevel så vi ikke forandring til tross for at det var den største
massebevegelsen for forandring vi har sett i landet i min levetid,
Men så ble Mitch McConnell også ble valgt.
Ikke sant?
Nettopp fordi landet er et stort mangfoldig komplisert sted.
Se, her er greia vi må minne oss selv på.
Etter design…
er forandring vanskelig i dette landet.
Jeg garanterer deg at ingen president
som har blitt valgt, som ikke har tenkt på et tidspunkt
"Åh, søren, bare gjør meg konge for en dag,
så jeg kan gi mine påbud."
Vi ønsker ikke en situasjon der et allmektig, allvitende
individ eller en lite gruppe individer
kan ta avgjørelser for alle.
-Ja. -Så vi sprer makten.
Noe som betyr at ting skjer saktere,
noe som betyr at folk må inngå kompromisser.
Alternativet er at vi melder oss ut.
Det er da de egoistiske, de grådige, de slemme,
det er da de fyller tomrommet.
Og jeg sier deg,
de blomstrer i den typen miljø.
Jeg har lest boken din… og det er ikke skjønnlitteratur, sant?
Du sier, du vet, aktivister
vil kanskje at jeg skal presse for et offentlig alternativ
-eller presse for enkeltbetaling. -Ja.
Men når du sitter i stolen, er det begrensninger.
-Ja. -Og det skjønner jeg.
Men en del av meg spør da alltid,
"Hvorfor akseptere disse begrensningene?"
Du startet din karriere som aktivist.
Ja.
Aktivister får være kompromissløse.
Er det en del av deg som noen gang angrer
på at du gikk inn i politikken i stedet for aktivisme,
på grunn av den mangelen på frihet som politikere har?
Absolutt. Hør, der er…
Der er en profetisk stemme i hver av oss
som bare ønsker å si sannheten slik vi kjenner den.
Så hver bevegelse innebærer på et tidspunkt
å konfrontere det faktum at ikke alle er enige med deg,
og så det handler om å navigere i det rommet mellom verden slik den er
og verden slik den burde være.
Det er det som er problemet til alle som ønsker å få noe gjort,
enten vi er aktivister eller politikere.
Det som er sant, er at vi har forskjellige roller.
Så jeg sitter her som komiker.
Jeg har identifisert et problem.
Jeg skriker ut om det på nasjonal TV for alle å høre.
Hvordan i helsikke kan vi begynne å løse det?
-Når det er så stort? -Vel, man…
finner tingen du brenner for, som gjør deg sint, som…
frustrerer, deg og så prøver du å finne likesinnede borgere
til å begynne å endre det.
Også må vi huske at
myndighetene ikke bare er de føderale myndighetene.
Myndighetene er delstatsmyndigheter, bymyndigheter,
myndighetene er fylkemyndigheter.
Så en hel haug med beslutninger som blir tatt,
blir ikke tatt av presidenten.
De blir tatt av noen som sannsynligvis er valgt av…
tusen, ti tusen velgere.
Dette er en veldig åpenbar tanke nå som du sier det.
Tusen takk.
-Kan vi spise sandwichene nå? -Kom igjen.
-Den er nydelig. -Min er forferdelig.
-Takk for sandwichen. -Hva er galt med peanøttsmøret?
Ha en god dag. Takk for din tid.
Lykke til med skatten.
Vi snakkes.
Kan peanøttsmør skjemmes? Jeg skjønner det ikke.
Jeg har brukt hele serien på å slå fast
hvor viktig den føderale staten er.
Og det er den, men den er også så stor og så resistent mot forandring.
Men det finnes en annen styreform
som du og jeg kan ha mye større innflytelse på.
Og som har enorm innvirkning
på hverdagen vår.
Dette møtet i bystyret er satt.
Kan sekretæren notere
at vi har slått deltakerekorden vår på to.
OK, jeg vet at det ikke virker så imponerende.
Men i virkeligheten utøver lokale politikere stor innflytelse.
Punkt én: Vannet du drikker.
Alle for å bytte fra byvann til elvevann for å spare penger.
ORDFØRER
Hva i alle…
Punkt to: Veiene du kjører på.
Alle for å senke infrastrukturbudsjettet.
Kom igjen, hvem har ansvaret for dette?
Punkt tre: Hvilke bygninger blir bygget.
Alle for å erstatte rimelige boliger med kjøpesenter.
Gjespene snakker.
Omdisponert.
OMG MONDAYS ÅPENT
OK! Jeg må begynne å gå på disse møtene!
Om litt. Jeg er litt sulten.
Men det er ikke alt.
Noen lokalpolitikere har enorm makt.
Take the Clark County-kommisjonen in Nevada.
Meg og mine seks lite kjente medarbeidere ser til hele Las Vegas-stripen.
I 2019 genererte vårt fylkes kasinoer 22 milliarder dollar i inntekter.
Det gjør oss som ikke har noe vi skulle sagt, uten tvil de mektigste politikerne
i delstaten Nevada.
Det er meg en glede å informere dere om at deres nye kasinotillatelse er…
godkjent!
Jepp, det skjedde nettopp. Systemet fungerer, folkens.
Noen lokale tjenestemenn har så mye makt
at det påvirker hele verden.
Som oss, Texas jernbanekommisjon.
Bare at jeg er ikke en jernbanemann, jeg er en oljemann!
Det er derfor, til tross for navnet vårt,
vi tre kommissærer faktisk fører tilsyn med Texas' enorme olje-
og naturgassindustri.
Som står for ca. 5% av hele verdens råoljeproduksjon.
Nå, la oss se,
bør vi kutte ned på boring og bekjempe klimaendringer?
Nei.
ORDFØRER
Hvor sykt er det?
Jeg mener, dette er folkevalgte politikere som har massiv makt.
Likevel aner folk flest ikke at de eksisterer.
Jeg kan bokstavelig talt navngi flere medlemmer av baseball-laget
enn jeg kan rådsmedlemmer i byen jeg bor i.
Jason Varitek, kjempegod stopper, men fyren påvirker ikke livet mitt.
Men disse embetsmennene,
de er årsaken til, og muligvis løsningen til noen av våre største problemer.
Spesielt vårt ødelagte og diskriminerende strafferettssystem.
Hei. Hva har du i posen?
-Kyllingvinger. -Sa du våpen?
Hva, nei. Hvordan tolket du det fra det jeg nettopp sa?
Amerika fengsler flere mennesker enn noen annen nasjon på jorden.
Vi har bare 4% av verdens befolkning,
men nær 20% av folk i fengsel.
Massefengsling på den skalaen gir rett og slett ingen mening.
Så hvem er ansvarlig for det?
Vel, det viser seg at nesten 90% av fengslede mennesker
holdes i statlige og lokale fengsler.
Det betyr at politikeren som er mest ansvarlig for massefengsling,
ikke er presidenten, eller senatoren, eller kongresspersonen.
Det er meg, din lokale statsadvokat.
I strafferettssystemet,
Statsadvokater har utrolig makt til å bestemme hvem som blir siktet
og hva de blir siktet for.
Dette er deres historie.
HVERBY, USA 12:00
Denne ungen er 18 år gammel, førstegangsforbryter.
Sende ham til veiledning med en advarsel
eller sikte ham for en livsødeleggende forbrytelse.
Du er statsadvokaten, det er helt opp til deg.
Ganske et moralsk dilemma.
Bare tuller. Nei, det er det ikke.
Jeg stilte til valg mot kriminalitet
STEM PÅ SMITH AKTOR MED SMILEFAKTOR
og det betyr at den beste måten for meg å bli gjenvalgt på
eller bli guvernør som pappa ønsket,
er å straffe hardt, alle jeg ser.
Ser du? Han er nervøs. Det er et tydelig tegn på skyld.
Jeg skal være direkte med deg.
Rundt 95% av straffesaker
går ikke engang til rettssak.
De avgjøres gjennom avtale.
Som i realiteten gjør statsadvokater som meg til dommer og jury.
Nå, du ble anklaget for
å ha ranet en vinmonopol med et dødelig våpen.
Men jeg var ikke der engang! Jeg kjøpte kyllingvinger!
Ser du? Jeg har saus i ansiktet og den er pikant.
Kan jeg få en serviett…
Ser ut som blod for meg.
Du spiser ofrene dine.
Herregud, du er dum.
Vel, det obligatoriske minimumet er 20 år.
Så du kan ta en risiko under rettssaken med ditt lille alibi,
eller du kan erkjenne straffskyld
og gjøre en avtale!
HOLD HENDENE SYNLIGE TIL ALL TID
Syv år.
Dette er utrolig.
Vet du, forskere mener at siden 90-tallet
har en av de største pådriverne for massefengsling
vært makten statsadvokatene har til å ilegge harde dommer.
Og vi velgerne har stemt på det.
Men det betyr også at vi har evnen til å forandre det
bare ved å stemme annerledes ved lokalvalg.
Det er bare ett problem, nesten ingen av oss stemmer egentlig ved dem.
Hvert fjerde år
får presidentvalget massiv medieoppmerksomhet
mens lokalvalg nesten ikke får noe.
Live fra Rutherford B. Hayes Videregående,
offentlig tilgjengelig TV med årets lokale valgdebatt.
God kveld. Mitt navn er Madison, nestleder i journalistklubben,
og den eneste reporteren igjen i byen siden Facebook drepte lokalavisen vår.
Første spørsmål, rådsmedlem Appleton,
hvorfor bør velgerne stemme på deg?
Ærlig talt, gjør ikke mesteparten av dem det.
En fersk undersøkelse viser at bare 15 % av stemmeberettigede
avga stemme i lokalvalg, og fordi media knapt dekker våre valg,
vet mesteparten ikke noe om oss.
For eksempel har jeg åpenlyst en affære med min sekretærs hest,
og ingen har engang skrevet et blogginnlegg om det.
Jeg vet ikke, stem på meg fordi navnet mitt står øverst.
-Au. -Beklager.
Hvorfor er jeg her? Valget mitt er bare en formalitet.
Interessen for disse valgene er så lave
at i byer med færre enn en million mennesker
har flertallet av statsadvokatvalgene én enkelt kandidat uten motstander.
Så stem på meg som statsadvokat, eller la vær.
Det spiller ingen rolle, jeg er bokstavelig talt det eneste valget.
Er vi ferdige her? Ja, OK.
Sånn, ja. Snakkes.
Hun er alle tiders.
Vi går nå over til temaet ungdom.
Unge mennesker er en viktig del av velgermassen,
allikevel mindre sannsynlige til å møte opp til lokale enn til nasjonale valg.
Hallo? Er det tid for spørsmål?
Ikke ennå. Jeg er…
Hold munn, Zoomer!
Personer over 65 år har syv ganger
større sannsynlighet for å stemme ved lokalvalg enn de under 35 år.
Så hva vi vil betyr mer enn hva du vil.
Og det vi vil er mindre rapmusikk
og mer bløt nougat.
Det skal vi ordne.
Vel, det er all tiden vi har.
Valglokalene er åpne. Gå og stem. Og husk, E pluribus unum .
Hvor deprimerende er ikke dette?
Men det er en lys side.
Deltakelsen i disse valgene er så lave at det gjør stemmene våre utrolig mektige.
Vel, hvis ingen andre gjør det, får jeg vel stemme på meg selv.
Hei, jeg vinner!
Men hør her, jeg skjønner,
lokalpolitikk er forvirrende og kjedelig,
og å følge den krever fritid og ressurser
som mange rett og slett ikke har.
Dette er vanskelig å bry seg om.
Men hva vil skje hvis vi gjør det?
Hvordan ville våre byer, tettsteder og land forandres
hvis vi alle begynte å delta i et system
som makthaverne regner med at vi ignorerer?
PHILADELPHIA
Jeg tror at vi vil vinne!
TA TILBAKE PHILADELPHIA
-Hei! Mitt navn er Adam. -Hei Adam.
Rick Krajewski, delstatsrepresentant for det 188. distriktet i Philly.
Nikil Saval, jeg er delstatssenator for det første senatdistriktet,
som er sentrum og sør-Philly.
Nikil er en av grunnleggerne og jeg var faktisk et tidlig medlem
av Reclaim Philadelphia.
Ble Reclaim grunnlagt for å få en progressiv statsadvokat valgt?
Var det grunnen eller…
Mange av oss kom ut av Bernie Sanders sin kampanje i Philadelphia i 2016,
og vi ønsket å finne støtte i nabolagene våre.
-Ja. -Ja. Vi gjorde analyser for, liksom…
hvilke valg kan vi fokusere på,
som vil ha en betydelig innvirkning for Philadelphia?
Og vi skjønte, OK, valget for statsadvokaten.
Du vet, dette er den fattigste
og mest fengslede storbyen i landet.
Så hvis vi virkelig ønsker å ta standpunkt, så er dette muligheten vår.
Fire år siden,
Var jeg stolt over å gå som frivillig og banke på hundrevis av dører
og rekruttere dusinvis flere til å banke på enda flere tusenvis dører
for kandidat Larry Krasner som statsadvokat.
Fire år senere
har Krasner, og vi med ham, flyttet fjell.
Vi krevde grenser for kausjon,
en slutt på krigen mot narkotika, en slutt på politiarbeid uten ansvar.
Og Larry Krasner har levert.
Dere liksom, forandret byen dere bor i.
Men ingen av dere er profesjonelle politikere, sant?
-Inntil nylig. -Nå.
Ikke før dere ble valgt til vervet selv,
men, Ricky, du fortalte meg at du var programvareingeniør, og…
Jeg var journalist.
Hvordan føltes det?
Jeg tror jeg løp og klemte deg.
-Ja, virkelig. -Ja, jeg bare…
For det var ikke bare det at vi vant,
vi fikk dobbelt så mange som andreplassene. Så…
vi slo dem ned i støvlene, fatter du?
Ja!
De fikk juling, og det var så sterkt for oss fordi det betydde at,
åh, vi er inne på noe. Skjønner du?
-Ja. -Liksom, det er oppsiktsvekkende,
-for det gir deg håp. -Ja. Fantastisk.
Vi er klare på arbeidet som kreves
og de siste fem tiårene med ubrukelige, falske politikere.
TONYA BAH, AKTIVIST
-Kom igjen! -Dere har fått advarsel!
Og vi kommer for dere.
Halvparten av denne folkemengden kommer til å stille til valg en dag.
Dette er så inspirerende å se, å se folk komme her,
og virkelig jobber for å få til forandring.
-Føler du det sånn? -Å, absolutt.
Dette systemet, som folk stadig kaller et ødelagt system,
det er ikke et ødelagt system.
Det er bygget for å gjøre hva det har gjort i alle disse årene.
-Ja. -Alle disse tiårene.
-For å sette vårt folk bak bur. -Ja.
Vi må begynne å bryte ned systemet,
og for å gjøre det,
må vi begynne å sette de riktige folka på de rette stedene.
-Ja. -Folk som er for oss.
Folk som er for folket
og hvis Gud er villig, planlegger jeg å stå til valg for…
-Du vil stå til valg? -Ja.
Jeg vil stå til valg fordi vi trenger folk som oss.
Noen som har vært gjennom det jeg har, kan snakke med meg.
-Hva vil vi ha? -Rettferdighet!
-Når vil vi ha det? -Nå!
-Hva trenger vi? -Rettferdighet!
-Når trenger vi det? -Nå!
Så vær så snill, få alle ut og la oss banke på noen dører.
Peace!
Så fortell meg om stemmeverving…
hvordan gjør du jobben din? Hva er så viktig med det?
Du vet, folk får tonnevis med politisk post, TV,
alle de tingene. Men å virkelig assosiere…
det handler ikke bare om ideologi, ikke alle deler samme tanke,
men mange av oss har til felles interesse, historier…
Vi har til felles at vi har barn i skolekretsen.
Med dette får du kontakt med folk
og fra der går vi til det større politiske bildet.
Og dette fungerer virkelig for å skape forandring?
Alt du gjør er å snakke med naboene?
Ja. Dusinvis av folk banker på hundrevis til tusen dører
i løpet av måneder.
Det er transformerende i en stor by.
Philly-paraden er her.
Jeg elsker dette med denne byen.
Ah, shit!
-Hva skjer? -Det er en god cheesesteak.
-Ja? -Ja.
-Vil du spille basketball? -OK.
Jeg er skikkelig dårlig, men…
OK.
Nært nok for meg.
-Så kan jeg stille dere et spørsmål? -Jada.
Så jeg starter denne episoden med å spørre,
hvordan forandrer vi staten, når staten er så stor
og vi er så små?
Folk blir fiksert på nasjonal politikk.
Og selvfølgelig, forståelig nok. Det er veldig viktig.
Men de tingene du kan påvirke,
og tingene du påvirkes av, er ofte lokale.
De myndighetene er mindre, det er oss, det ser slik ut.
Og alle disse tingene lager ringvirkninger over hele landet,
disse lokale valgene, disse lokale forandringene.
Og alt dette er grasrot.
Det er bokstavelig talt definisjonen av grasrotsforandring.
Og så det lar oss tenke på,
ok, hva skal vi gjøre nå, på kongressnivå,
senatorisk nivå.
Dette er nødvendige ingredienser for å tenke på det store bildet.
Utrolig, fantastisk.
Et siste forsøk?
OK.
Hvordan er formen min?
Bra. Buen, husk buen.
-Buen! -Bue. Åh!
Ok, selvfølgelig traff jeg ikke. Det var et redigeringstriks.
Men hvor utrolige er disse folka?
Jeg mener, ikke bare hjalp Reclaim med å velge en ny statsadvokat
som fikser strafferett i byen deres,
de inspirerte en landsomfattende bevegelse av folk som gjorde det samme.
Inkludert der jeg bor, i Los Angeles.
Det er ikke bare et bakteppe for realityprogrammer.
Det er et ekte sted med ekte problemer.
Nå i 2020 ble jeg så lei av
å være besatt av den nasjonale politikken jeg så på TV,
at jeg bestemte meg for å fokusere på mitt nærsamfunn i stedet.
Jeg begynte å ring inn til kjedelige byrådsmøter
for å gi offentlig kommentar.
Jeg ble med i en nabolagsgruppe om hjemløshet,
en sak jeg virkelig bryr meg om,
og jeg meldte meg frivillig for en byrådskandidat
som lovet å bekjempe politivold, boligkrisen
og klimaendringer hjemme i byen vår.
Å se at jeg kunne ha en reell innvirkning på myndighetene i byen min
fikk meg til å innse at vi ikke er hjelpeløse.
Vi kan faktisk skape store endringer hvis vi starter i det små.
Vet du hva problemet er med "S"-ordet: "Staten"?
Det høres så stort ut. Så monolittisk, så langt unna.
Når det i virkeligheten er her, hjemme.
Og akkurat som Soylent Green, er den laget av mennesker.
Folk som våkner hver dag og går på jobb
uten andre grunner enn at det er jobben deres.
Det er en jobb som må gjøres.
Folk som går til absolutt kvalmende lengder for å holde andre trygge.
Folk som aldri slutter å prøve å tjene samfunnet,
uansett hvor mye systemet er rigget i mot dem.
Folk som stuper i det, og jobber for å forandre systemet til det bedre.
Folk som oss.
Folk som deg.
Og du vet, folk er ikke perfekte.
Jeg er en idiot, og jeg er ikke den eneste.
Så staten vår er langt fra perfekt heller.
Jeg har virkelig slitt med
hvordan jeg skal oppsummere alt jeg har lært ved å lage denne serien.
Staten vår er mektig og demokratisk, omsorgsfull og destruktiv,
og diskriminerende og grusom.
Den er alt på én gang.
Fordi vi mennesker er alle disse tingene også.
Men en bedre verden er mulig, og på sine beste dager
er staten vår et verktøy som vi kan bruke sammen
for å bygge den bedre verdenen, for oss selv og hverandre.
Om vi bestemte oss for det.
Og av den grunn er det verdt å kjempe for.
Og, ferdig.
Dere vet folkens, på dette showet
har vi hatt mye moro med idéen om at jeg sliter med skatteoppgjøret,
men, det var bare skuespill.
I det virkelige liv er jeg kjempegod på det. Og det kan du også være.
Hvis du bruker de nyttige verktøyene som finnes på IRS.gov
De kan til og med hjelpe deg gratis.
TPAUSA over.
Oversettelse av undertekst av: Vegar Dueland