Розділимося й зустрінемося в мене.
БАХ-БУРГЕРИ
ЧИСТІ — ПОПУЛЯРНІ — ЦІЛІ
Я — ДІВА
Доброго ранку. Зараз 5 ранку.
Сьогодні вночі терористичний напад на електростанцію
знищив регулятор. Камери спостереження були виведені з ладу.
Влада все ще шукає вандалів,
і чиновники досі не знають, хто до цього причетний.
Цей теж живий. Не реагує, в ступорі.
Що, бляха, сталося, чуваче? Хтось підсипав щось у регулятор?
Це що, сліди?
ТАЛОН НА ПАРКУВАННЯ
Тож я кажу хлопцеві: «Що це? Джонні на поні?» А він каже...
ПУК
СПОЧИВАЙ ІЗ МИРОМ ДЖАСТІН САНДЕРС
Один, два, три. Поїхали.
Вітаю. Ти обраний, хлопче.
Ти осяяв світ
Ми виховали тебе, щоб ти був бійцем
Ти сяєш, як косичка Джері
Ти підняв ставку, Змусивши весь світ скинути трусики
Чому ти згадуєш про трусики?
- Це метафора. - Метафора чого?
Чогось, чому люди можуть співпереживати. Трусики. Революція.
Великі кальсони. Парашут.
Дитинко, ми так тобою пишаємося.
Довелося розбити захисний купол голими руками,
бо ці електро-знищувалки зламалися після трьох ударів.
Так, але не довелося лізти через каналізацію, як нам.
Це розлютило мене більше, ніж загроза життю
- у швидкісній погоні. - Ви розтрощили мою машину.
Мою крихітку, чуваче.
Чому ти керував зі зростом півтора сантиметра?
Завдяки нам поліція не гналася за тобою додому, суко.
- Вони не винні. - Так. Це твоя провина.
Моя машина була лише побічною втратою в твоєму лайні.
Кажеш, що справа в моєму его?
- Так. - Це вагомий аргумент.
Я не погоджуюся, але...
Якщо ні, — ти вважаєш його неправильним.
- Ні, я... - Неправильна точка зору — це не аргумент.
Вагомий аргумент не обов'язково має бути істиною.
То скажи, що він неправий щодо его.
- Навіщо казати? - Скажи.
Я згодна, що це вагомий аргумент, і що це не так.
Визнай, що це не аргумент.
Немає сенсу погоджуватися. Скажи, що справа не в моєму его.
У мене немає его.
Ти перегинаєш палицю, брате.
- Давайте святкувати. - Так. Веселімося.
Тому що сьогодні ми повернули світло.
А після цього — плакати.
Ці плакати...
Можемо розповсюдити їх разом. Бо ми маємо донести інформацію.
ВИ ПОМІТИЛИ, ЩО СВІТЛО НЕ ВИМИКАЄТЬСЯ?
І є ще інші, теж класні. Мені потрібна допомога, щоб їх розклеїти.
Допоможіть роздати їх.
- Що? - Брате, ти що, знущаєшся?
- Дідько. - Що, в біса, таке?
Заспокойтеся.
Зачекайте. Дайте подумати.
Тож вони замінять регулятор, як тільки ми його знищимо?
- Що це? - Прорив у першому секторі.
- Ні. - Прорив у першому секторі.
Не дізнаються, хто це зробив, поки ми не оголосимо?
- Я велетень, а не екстрасенс. - Там хтось є.
- Це що, Герой? - Не панікувати.
- Ви в майже неприступній фортеці. - Що значить «майже»?
- Перепрошую. Чому «майже»? - Пані.
Розслабтеся.
- Ти знаєш, хто це? - Тихо. Ти нас підставляєш.
- Ти мав схопити одну з цих штук... - Стули пельку.
Ти ж маєш бути лідером. Я тебе не чую.
- Гаразд. Вам треба вшиватися. - Як ми вийдемо?
Там ззовні мільярдер-техномагнат із ракетницями.
А в мене й тачки більше немає. То була моя єдина сила.
Тут унизу є прохід.
Гаразд, поїхали. Застрибуйте.
Агов. Ведмедю, не їж це тістечко, добре?
З чого ти, бляха, зробив це місце? З любові?
Якщо спуститися вниз і повернути,
- опинишся в центрі міста. - А ти дивний.
Агов, Флоро, ти йдеш?
Агов. Я нікуди не піду. Я не покину тебе.
Хтось повинен їх вивести.
- Але... - Ти єдина маєш таку силу.
- Гаразд? - Так. Добре. Гаразд.
- Флоро, ходімо. - Давай. Просто йди.
- Гаразд. - Бережи себе, добре? Я теж тебе кохаю.
І знай — ми пишаємося тобою.
Ти взяв на себе відповідальність стати тим, ким маєш.
Я хотів показати, що ми можемо перемагати, що ми в змозі щось зробити для змін.
А зараз здається, що ми б'ємося заради бійки.
Бачиш, як швидко вони повернули регулятор на місце?
Це безглуздо.
Навіть якщо ми переможемо Героя, що зараз?
- Досить балачок. Треба діяти. - Гаразд. Поговоримо про дії.
20 років ви ховалися, тепер звинувачуєте мене
і нічого не робите крім обговорювання...
Я зробив усю цю зброю, яку ти маєш використати.
Вона не працює, тату. Це довбаний телефон на пов'язці для голови.
- Я зробив це ще до появи айфонів. - Я вам не довіряю.
Єдина обізнана людина, яка може говорити зі мною відверто, це Джонс.
- Вона була права щодо нападу. - Та ну Джонс. Якщо відверто...
Нам довелося ховати тебе, щоби зберегти твою дупу живою.
Так, ми брехали тобі, бо так було потрібно.
Інакше ми б не змогли зростити тебе.
Я розумію, що ти нам не довіряєш, але так мало статися.
Я не говоритиму те, що ти хочеш почути,
якщо хочеш зробити все по-своєму, іди до Джонс.
Джонс чудова.
Іди до неї.
- Не перебивай мене. - Увага. Це те, чого ти хочеш.
- Важливість. - Це те, що... Гаразд.
Агов. Ти несеш усю цю велику дурню
про спільну роботу і те, що ми всі пов'язані.
Але поводишся так, ніби це не впливає на мене.
- Я хочу знати, що ти про мене думаєш. - Іди сюди.
Ні.
Дідько, ні. Це несправедливо.
Ти виграла суперечку, а ми програли.
Джонс.
Допоможи мені.
Бляха. Я ж казала, що це бандитське лайно не спрацює.
Справа не тільки в змінах, а й у засобах змін.
Я думав, що зможу надихнути людей на боротьбу.
Розумієш? Показати їм, що в нас є сила.
Поглянь туди. Вони звертаються до джерела влади.
Цей загальний страйк зростає.
Куті, забирайся звідси.
Великий Поліфеме, ми допоможемо. Швидше, всередину.
Ходімо. Швидко. Сюди. Дозвольте нам допомогти вам. Сюди.
Агов! Якого хріна?
Гей! Якого хріна? Агов!
Що ви робите?
- Якого хріна? - Виколіть око!
Великий Поліфем мусить пожертвувати одним оком,
щоб усіх урятувати.
- Замітка Сема номер 32. - Ні. Пішов ти!
Ми не думали, що ти прийдеш до нас так скоро, але ось ми маємо.
Із цим оком Великий Поліфем передасть нам свою мудрість,
своє бачення, свою мужність.
Серце, голова, руки, ноги. Доки живий, я йду до перемоги.
- Вибач. Ми любимо тебе, великий Поліфеме. - Куті, обережно.
- Ні. - Не вставай. Ми переграємо.
- Готовий? - Яка твоя кінцева мета?
- Стули пельку. - Ти ж не вбивця, Куті.
Прошу тебе.
- Називай мене Головоріз Один. - Гаразд. Головоріз Один. Гаразд.
Звучить безглуздо, коли ти це вимовляєш. Називай мене Куті.
Я так і зробив. Я назвав тебе Куті,
але ти сказав...
- Ближче до справи. - Гаразд, слухай.
Вибач мені. Я був неправий.
Мені потрібно було, щоби світ побачив справжнього суперлиходія.
І побачив, як я його переможу, але я помилився в тобі.
Я неправильно оцінив потреби світу.
Він потребує не одного, а двох. Поглянь. Ти і я, ось тут.
ДОПОМОЖЕ НАЛАШТУВАТИСЯ!
Динамічний дует. Я і ти, Головорізе Один.
Куті. Ти і я разом, Куті. Нове обличчя правосуддя.
Разом. Разом ми зможемо все.
- У мене до тебе лише одне питання. - Гаразд.
Чому, чорт забирай, у 247-му випуску «Героя»
у Шаламо немає різця чи випромінювача на лацкані?
Подумай над цим.
Ти хоч уявляєш, як довго я чекав,
на те, щоб хтось на це вказав?
Я не думав, що хтось це второпає, але ти второпав.
- Чудове питання. - Я радий, що ми це з'ясували.
- Я не хочу більше битися. - Працюймо разом.
Я завжди хотів попрацювати з тобою.
Ти любиш комікси?
Дуже.
- Я люблю. - Охрініти як люблю.
Іноді, коли я малюю комікси, я ховаю підказки на видноті.
Іноді вони ні до чого не ведуть.
А іноді вони ведуть до всього.
Натягни свої кляті штани.
Ану лежати.
Я забираю тебе до спеціальної в'язниці.
Не хвилюйся. Вони просто засудять тебе на пару десятків років.
Та пішов ти.
Опануєш якесь ремесло, заведеш нових друзів.
Може, навіть знайдеш Бога.
Куті. Я з тобою.
Довбаний фашистський алюмінієвий виродок! Ти довбана сука!
Покажи йому.
Свою фішку. Те, що ти робиш.
Швидше, поки не передумав.
Я все обмізкував. Я впевнений, що правий.
Дозволь пояснити, чому ти неправий. Три хвилини максимум.
- Навіщо мені це робити? - Ти ж справедливий.
Той, хто прагне робити все правильно. Просто... Ти оповідач.
Ти це оціниш.
Гаразд. Давай.
Три хвилини. Яка твоя перша фраза?
- Ти — одна з причин злочинності. - Розмову закінчено.
Просто послухай. Якщо я помиляюся, тобі нема про що хвилюватися.
Просто принаймні покажи людям, що ти розумна людина.
Бо ти такий. Ти ж хороший хлопець, так?
Гаразд.
Для існування капіталізму потрібне безробіття.
Шеф не дозволяє просити більше грошей,
прямо чи опосередковано погрожуючи тобі звільненням.
Повна зайнятість дозволяє вимагати ще,
бо немає нікого на заміну.
Видання «Волл-стріт джорнел» та «Файненшл Таймс»
хвилюються, коли рівень безробіття падає,
бо зарплати ростуть, прибуток і вартість акцій падають.
Для існування капіталізму потрібна армія безробітних.
Що ти отримуєш, коли існує армія безробітних?
Ти маєш армію безробітних, які хочуть їсти.
Люди не дозволять собі просто померти з голоду.
Тож вони втягуються в нелегальний бізнес.
Ти не враховуєш напади, вбивства.
Увесь бізнес, легальний і нелегальний, використовує насильство для саморегуляції.
Тікай.
Тікай. Якщо ти вибігаєш з магазину з повним візком продуктів,
тобі або вдасться втекти,
або хтось тебе фізично зупинить, чи то охорона, чи поліція.
Якщо, скажімо, готель по сусідству з будівлею «СОПу»
вирішить, що хоче знести твою будівлю, щоб зробити поле для гольфу,
вихід — насильство.
Ні в якому разі.
Тут з'являється закон, щоби вирішити справу цивілізовано.
- Маю документ на право власності. - Ясно. То покажи цей документ.
Добре.
ДОКУМЕНТ
Єдина причина, чому цей папірець чогось вартий, —
те, що він передбачає, що прийдуть люди зі зброєю
і фізично примусять до виконання.
Ці люди зі зброєю називаються поліцією.
Папір є замінником для насильства.
Нелегальний бізнес цього не має.
Нелегальний бізнес не прийде до суду зі словами:
«Ваша честь, я мав купити у підсудного кокаїн.
Але там половина соди. Вимагаю відшкодування».
«Я ніколи не бачив цього кокаїну раніше».
Не можна прийти в комісію з зонування і сказати:
«Цей район призначено лише для двох продавців героїну,
якщо тільки немає екстреного дозволу чи бажання обмежитися кокаїном».
Часто легальність чи нелегальність — це єдине, що визначає,
чи вважати ділові стосунки насильницькими.
Тобі це знадобиться.
У 1920-х алкоголь був під забороною...
Вперед. Давай! Жени, виродку.
Якщо ти пограбував продавця випивки, прийдуть гангстери.
Виродок!
Жени!
Зараз алкоголь легальний, і якщо ти пограбуєш продавця, приїде поліція.
У 1990-х роках
трава була нелегальною... Візьми сумку.
Агов! На землю, курво. На землю, суко!
Я, в біса, не жартую!
Якщо пограбуєш баригу з травкою, за тобою прийдуть гангстери.
Всім привіт. Тепер, коли травка легальна...
Увага! Будь ласка, лягайте, бляха, на землю.
Дуже вам дякую. Не ти. Вставай.
Якщо ти пограбуєш баригу з травкою, поліція прийде за тобою.
Тож...
Капіталізм вимагає безробіття та бідності,
що змушує до появи нелегального бізнесу.
Відносини у якому призводять до насильства.
Як сказати всьому робітничому класу,
що бідність і насильство є необхідними для капіталізму,
щоб вони не вирішили позбутися капіталізму?
Ніяк.
Ти кажеш їм, що бідність — це наслідок поганих рішень тих, хто бідніє.
Але як сказати всьому робітничому класу,
що їхнє економічне становище пов'язане з їхніми поганими рішеннями?
Ніяк. Ти кажеш їм, що це інші приймають погані рішення.
Що це поведінка інших є причиною цього.
Ти робиш це через новини,
ситкоми, поліцейські серіали та шоу про супергероїв.
Навіть коли вони розумні і приховують думки.
Це змушує частину робітників,
навіть так званих інших, ототожнювати себе з правлячим класом.
Тож ми згуртувалися, намагаючись усе це змінити.
Якби ти хотів зупинити так звану злочинність і насильство, яке йде з неї,
був би революціонером.
Але не став.
Ти — інструмент, який допомагає капіталізму працювати безперебійно.
Системі, яка породжує бідність,
а також злочинність і насильство, яке з неї виростає.
Чуваче, заарештуй себе.
Зніміть з мене кайдани.
Ти не потрібен!
Я ж казала, що краще б я залишилася.
Звідки ти знав, що спрацює?
Я...
Я — ДІВА
Переклад субтитрів: Дмитро Авраменко
Творчий керівник: Руслан Поліщук