EN ORIGINAL KOMISERIE FRA NETFLIX
TATT AV VINDEN
Rhett!
Rhett...
Hvis du drar, hvor skal jeg dra? Hva skal jeg gjøre?
Helt ærlig, så gir jeg faen.
Helt ærlig, så gir jeg katta.
Helt ærlig, så gir jeg et sugerør.
Helt ærlig, så gir jeg en kontinental.
"Så gir jeg en kontinental"?
Har noen faktisk sagt det?
Kan du se for deg at du ser slutten på tidenes mest berømte film,
og du venter på å høre Clark Cable si tidenes mest berømte replikk,
og i stedet får du…
"Jeg er ikke så opptatt av det."
Forferdelig. Det skjedde nesten.
I 1939 var det noe kjent som
Motion Picture Production Code, eller Hays-kodeksen.
Det var moralske retningslinjer
som bestemte hva som kunne sies på film.
På den tiden var ordet "damn" strengt forbudt.
Det samme var ordene "Herre", "Gud", "Jesus",
"Jesus Kristus", "jævel" og "helvete".
Filmskaperne måtte ha en hel side med alternative replikker,
som den jeg leste nå.
Jeg vet hva du tenker.
"Damn" er knapt nok et banneord lenger.
Vi tenker ikke over det lenger.
Pokker!
Pokker ta!
Det er kanskje det mildeste banneordet,
men det er det eneste banneordet som står nevnt i Bibelen.
Det kan fortsatt fornærme mange millioner.
Før vi kan avslutte historien om hvordan de beholdt "damn"
i Tatt av vinden,
må vi først fortelle deg historien om selve ordet.
"Helt ærlig, så er det en stank i neseborene."
Pokker! Kom igjen, det var den verste.
REVOLUSJON
VULGÆRT
STYGT SPRÅK
KRENKENDE
"Damn" burde ikke stått på listen. Det er ikke et banneord.
Det er et vanlig ord, og bevere bygger det.
Pokker.
Ja, det er et teit banneord.
Bare pokker eller pokker.
"Damn" stiller på lik linje som "crap".
KOMIKER
Pokker…
"Damn" føles ganske mildt.
Det er ikke et banneord, men barnet mitt får ikke si det, så jeg er hyklersk.
"Damn" er interessant, for det er en forbannelse.
Det er ikke som "shit" eller "fuck".
Det betyr å sende til helvete, en fordømmelse.
Folk i middelalderen var redde for fordømmelse.
Når du fordømmer noen, kaster du en fordømmelse over dem.
Hvordan gikk "damn" fra å være det helligste banneordet til så mildt
at folk flest ikke ser på det som et banneord?
Vi trodde, og noen tror det ennå,
at å bruke religiøse begreper utenfor den riktige konteksten
er blasfemi.
Dette er kilden til banningen vår.
Det er kilden til ordet "profanity".
"Profanus" betyr utenfor tempelet, og "damn" er et eksempel på dette.
Sier du: "Må Gud forbanne ditt og datt",
ber du Gud om å gjøre noe mot noen.
Det er ikke noe man gjør uten å tenke seg om.
På den tiden da folk trodde på sånt,
var religion som en grøsserfilm.
Samtidig skjønner jeg ikke at "damn" var så skummelt.
"Du forbannes til helvete" har vel kraft
om du tror på helvete.
Hvis helvete finnes, måtte Gud drepe meg akkurat nå.
Ser du?
Bestemor er superkristen, og hun sier "damn".
Eller gjør hun det?
"Damn" viser oss hele livssyklusen til et banneord.
Det starter som et ord som beskriver fordømmelseshandlingen.
Det blir til et banneord.
Med tiden, siden samfunnet endrer seg, løper det ut i sanden.
Det er der "shit" vil være om noen tiår.
Og hvor "fuck" vil være på slutten av århundret.
Vet du, dette er, unnskyld meg,
en pokker så god kaffe.
Hva var den tidligste betydningen av "damn"?
Den første betydningen av "damn" på engelsk er todelt.
Det er en religiøs betydning, å fordømme til helvete,
og en juridisk mening som betyr å dømme noen som skyldig.
Begge kommer fra det latinske verbet "damnare",
som betyr å dømmes som skyldig.
Det er knyttet til det latinske substantivet for "skade".
"Damn" er som lillebroren din som vil henge, men som du ikke vil ha med.
"Shit" var en farlig en på skolen,
og "Damn" gjorde leksene, men han var en opprører.
"Damn" og "Fuck" sitter ved siden av hverandre: "Kjenner de hverandre?"
Du sier: "Kan jeg snakke litt med deg?"
"Fuck" sier: "Stikk, for faen." "Damn" sier: "Pokker."
Hvis du spør unge voksne,
synes de det er like harmløst som ord som "kondom"
og "bupkis".
Noen sier: "Faen!" "Hva er det som foregår?"
Vi kan kanskje ikke hjelpe ham.
Men "Pokker"? Hvordan kan vi hjelpe?
"Damn" brukes også som en forsterker. Det er ganske variert.
Du kan enten gå høyt eller lavt med det.
Du sier: "Pokker." Eller du kan si: "Pokker."
Med en ekstra stavelse, "damn". Da skjer det noe stort.
Det involverer vanligvis at noen blir slått.
Jenter kan være en "damn, damn-jente." Hun snur seg,
kroppen og rumpa ser fantastiske ut. Jeg sier: "Damn."
Så ser jeg ansiktet, og sier: "Damn."
Pokker.
Du vet når du som barn ikke kan stave "damn"?
De fleste kunne ikke det.
De fleste svarte visste ikke at "damn" skrives med N.
Vi skrev "dam", som i en elv, en dam.
Da jeg så N-en, sa jeg: "Hva betyr det? 'Damn'".
Jeg elsker at det har M og N ved siden av hverandre.
Man sier bare én. Det er en stille N, og det var kallenavnet mitt på skolen.
Derfor hadde det en N.
"Damn" fra "damnation", og noen lot N-en stå.
Da de gjorde det, sa de: "Damn."
I løpet av de siste 50 årene
har antall kirkegjengere blitt redusert i USA,
men religion er innbakt i samfunnet vårt.
Det er på pengene, i sporten og på bilene.
Så "damn" holder fortsatt koken.
Det er det eneste banneordet som bare har hatt én betydning.
Å fordømme noen.
Pokker ta deg!
Måtte dere alle brenne i helvete!
I det gamle Roma
var tabuene i banneordene likt som det er i dag
når det gjelder det seksuelle og ekskrementer,
et latinsk svar på "fuck", "shit" og sånt.
På engelsk i middelalderen blir de religiøse og fremkaller Gud.
Det verste man kunne si i middelalderen
var noe som "med Guds bein."
Guds bein?
Det er vanskelig for oss nå å forstå eller se for oss hvordan det fungerte.
I den katolske tradisjonen
hadde Jesus en kropp, og sier du "med Guds bein,"
når ordene dine opp til kroppen hans og drar ut beinet hans.
Det er seriøse greier.
Gud har vel ikke bein?
Den som sa det, sa det ikke sånn: "Guds bein."
Den som sa det, knelte.
Guds bein. Gøy.
Blasfemisk.
Religiøs banning får makten sin fra Det gamle testamentet.
Og Gud, i Bibelen, bruker mye tid på å forklare
at han vil at folk skal sverge til ham,
men ikke forgjeves.
Den ladete versjonen av "damn",
den vi fortsatt ikke ser på TV.
Vi hører den ikke på radioen, og leser den sjelden i avisa.
Den store.
Pokker ta!
"God" forsterker "damn",
og får tilbake den religiøse konteksten.
Forskjellen mellom "damn" og "goddamn" er…
"Goddamn" forsterker det.
"Damn" er…
Du får et papirkutt. "Pokker ta."
"Goddamn" har mer tyngde som tar deg inn i kirken.
Jeg sier ikke "goddamn", for jeg er ikke en svart mann fra sør.
HVORDAN HAR DAMN UTVIKLET SEG?
Før 1600-tallet spekulerte man
om britene var kjent som "Les Goddmans" for franskmennene,
fordi de bannet så mye med Gud og pokker.
Jeg liker tanken om å vise til hele kulturer ved hjelp av banneord.
De sier: "Du banner om det du bryr deg om."
Hva bryr de seg om andre steder?
Et av Russlands mest brukte banneord er…
Det betyr "tissehull-flass".
Jøss.
Det føles som dette sies ofte,
men Putin er ikke deres største problem.
Folket i Tyskland liker å si…
Arschgeige.
Jeg sverger på at det betyr "rumpefiolin".
Det rimer. Selv banneordene er stilige.
Denne er skandaløs.
I Sør-Afrika har de et banneord på afrikaans.
Ek wens jou vingers verander in vishoeke, en jou balle begin te jeuk.
Det betyr: "Jeg håper fingrene dine blir til fiskekroker og ballene klør."
Det er en hel historie.
IKKE VERDT EN DRITT
På 1500-tallet ble "damn" et banneord,
men det står fortsatt i Bibelen.
King James-versjonen har "damn" eller en variasjon av det 15 ganger.
Da King James-versjonen ble revidert på 1800-tallet, ble "damn" fjernet.
I 1781 ser man "darn" for første gang i Pennsylvania Magazine.
Dette er en av de mange utvannede banneordene som kommer fra "damn".
Hva er et utvannet banneord?
Det er at man sier et banneord uten å faktisk si det.
I stedet for å si "goddamn it", kan du si "gosh darn it."
Eller "doggone it" eller "dang".
Eller "consarn it".
"Mincet oath" høres ut som en fæl frokostblanding mamma kjøpte
som er på langt nær like god som originalen.
Man har Gosh Darn-Os,
Raisin Drats, Corn Sorn Its, Honey Nut Tarnations.
De er faktisk ganske gode. Man smaker helvetet.
Det er en erstatning for et ord som betyr det ordet.
Det er en stedfortreder.
Men funker det for deg, så kjør på.
Man har mer og mer bruk for "damn".
Søringer kaller nordinger for "pokkers Yankee".
Man har ting som ikke er verdt noe.
Helt til slutten av 1900-tallet,
når noen snakker om stygg banning,
snakker de om dette.
Det tar oss tilbake til Tatt av vinden.
Det var stort å bruke ordet "damn" i en Hollywood-film i 1939.
Resten av folket brydde seg kanskje ikke,
men folket bak reglene brydde seg.
Hays Code ble strengt håndhevet, og forbød ikke bare banneord,
men også prat om dopmisbruk, sympati for kriminelle
og overdreven og lidenskapelig kyssing.
Så kom David O. Selznick,
en filmprodusent som ville forvandle romanen Tatt av vinden
til en storfilm.
Han sa at de måtte bruke ordet "damn",
fordi det sto skrevet sånn i boka.
Han kunne vel ikke gå bort fra
forfatteren, Margaret Mitchells, artistiske uttrykk?
Sensorene ga seg ikke, så Selznick kontakten hovedmannen,
selveste Hays.
Det som skjedde er et sted mellom fakta og myte.
Selznick vant saken med argumentene sine,
eller fordi han betalte $ 5000 dollar.
Styret ga noen lettelser. De hadde... De endret kodeksen.
De sa at "helvete" og "pokker" kunne brukes, så lenge
de det var for historisk nøyaktighet
eller integriteten til originalverket.
I desember i 1039 kom Tatt av vinden ut, og resten er historie.
Helt ærlig, kjære, så gir jeg faen.
Etter dette dukket ordet opp overalt.
Village of the Damned. Children of the Damned.
Til min favoritt, Aaliyah i Queen of the Damned.
Hitmusikalen Damn Yankees lyste opp Broadway i 1955,
og superbandet Damn Yankees lyser opp Allentown Fairgrounds i 1990.
Jeg tror kanskje jeg var der.
I 1986 la produsentene av Transformers
til "damn" og "shit" for å unngå en fryktet G-rating.
HVA ER DAMNS STØRSTE ØYEBLIKK?
Et av de største øyeblikkene for "damn" i svart kultur var i en Good Times-episode
da Florida Evans, som nettopp hadde mistet ektemannen sin,
klikket helt på kjøkkenet sitt.
Pokker!
Det var så sterkt, fordi vi var som en del av Evans-familien.
"Damn" er, i den sammenhengen,
et ord som svarte kvinner bruker.
Hun brukte et ord som vi har hørt bestemora vår bruke.
Det følte vi som seere.
Vi hadde følt sammen type sorg i våre familier.
Når det gjelder folk som har ledet an med ordet "damn",
må jeg nevne Kendrick Lamar, som har et album kalt Damn.
"Damn" er ikke et banneord, men et bra album fra Kendrick Lamar.
Da han toppet listene og vant en Pulitzer
med et rapalbum… Det forandret alt. Det er stort.
Man har gått fra å krangle for å si "damn" i Tatt av vinden,
til at Kendrick Lamar kaller albumet sitt "Damn".
Albumet vinner en Pulitzer, og det betyr at "damn" er veldig smart.
"Damn" har kommet langt.
"Damn" har også hatt en sentral rolle i politikken.
Som den skjeggete Jimmy McMillan,
som grunnla Rent Is Too Damn High Party i 2005.
Jeg representerer Rent Is Too Damn High Party.
Man trenger ordet "damn" for å gi litt ekstra slagkraft,
og du fornærmer ingen.
Du sier bare: "Leia er for høy."
"Damn" virker som det skal der.
Det kan være omstridt.
Barack Obama møtte motgang da en pastor i kirken, Jeremiah Wright,
holdt en preken kalt "God damn Amerika".
Det var en kirke som Obama besøkte i Chicago,
og en video av at Jeremiah Wright
sa "goddamn" ofte, gikk viralt.
Jeg forstår at en pastor sier "God damn America",
spesielt på grunn av måten svarte har blitt behandlet på
her over lang tid. Jeg forstår det.
Det er kanskje litt for drygt å ordlegge seg sånn.
Nå banner du i kirken, og det er rart.
Når du legger til Gud, blir det veldig sterkt.
Bruker du det ikke på riktig måte, noe som ofte er tilfellet,
skjønner jeg at folk blir sinte.
Hva vil fremtiden bringe for "damn"?
Kommer det til å overleve
i denne vulgære verdenen med faenskap og dritt?
Hvordan kan det konkurrere mot "fitte" og "pikk"?
"Damn" må gi tapt for loven om sviktende resultat.
Effektiviteten blir mer og mer redusert,
helt til det blir et vanlig adjektiv.
Det er en fremtid for "damn", for folk bruker det fortsatt.
Nå har ikke "damn" lenger noe ved seg
som er så krenkende at det noen gang kommer tilbake.
De mest fornærmende ordene for unge mennesker, er banning.
Husk at en 18-åring i dag er en 40-åring i 2042.
Det er folket som utarbeide lover
og lære barna ord knyttet til sex, kroppsfunksjoner og religion.
De er på vei ut.
I dag er det greit for en 4-åring å si det.
Spørsmålet er: "Kommer det en dag hvor 4-åringer sier 'faen'
uten reaksjoner?"
De som klager på det ordet, er de som snakker høyest.
Folk som lager mest lyd.
Folk som går ut og stemmer.
Går de i kirken hver søndag, vil de uten tvil stemme.
På grunn av det skal de ikke undervurderes.
Det er stive, kjedelige og pripne folk som lar seg fornærme av banning.
-Jeg stoler ikke på de som ikke banner. -Jeg blir ikke fornærmet om du banner.
Jeg liker det. Da er du komfortabel. La ordene hagle.
Banning er viktig for kommunikasjonen.
Banning er et verktøy vi har.
Jeg tror det kan lette på følelsene.
Har du negative følelser, kan det lette på dem.
Har du positive følelser, kan det kringkaste og dele dem.
Det lindrer smerte. Det får mange til å føle seg bra.
"Damn" sin historie er historien til alle banneord.
Derfor er det også historien til kulturen vår.
Troen og frykten vår endrer seg, selv om de forblir de samme.
Banneord sier noe om hva vi setter pris på, om moralen vår
og hvordan vi forvalter spenningen mellom det offentlige og privatlivet vårt.
Det er noe menneskelig ved å banne.
Rett ved det stygge og vakre krysset
mellom bevisstheten vår og den dyriske kroppen vår.
Kort sagt,
så vil banneord være nyttige
så lenge vi har hjerter, tanker og rasshøl.
Jeg heter Nicolas Cage.
Ha en faen så fin kveld.
Tekst: Mari Hegstad Rowland