‎UN SERIAL DE COMEDIE ORIGINAL NETFLIX
‎Bun venit, curvelor, ‎la emisiunea noastră.
‎Mi se pare ușor ciudat ‎să spun cuvântul „curvă”,
‎atâta vreme cât aspir ‎la statutul de gentleman.
‎Din fericire, cuvântul cu „c” ‎se poate spune în mai multe moduri,
‎fără a insulta femeile.
‎De exemplu, aș putea spune:
‎„Ne place să ne plângem ‎ca niște curve de zboruri.
‎Dar, dacă ne gândim bine, ‎avioanele-s niște curve mortale!
‎- Zboară! ‎- Nu pot!
‎FAȚĂ ÎN FAȚĂ
‎Zboară, curvă!
‎Totuși, nu putem nega ‎puterea pe care o are acest cuvânt
‎și că vine cu o mare responsabilitate.
‎EȘTI O CURVĂ
‎„Curvă” e o ofensă.
‎Am spus: ‎„Curvă! Eu sunt bărbatul în casă.”
‎Descrie femeile care nu se pot controla, ‎sunt prea zgomotoase și au păreri.
‎Nu mi s-a spus „curvă” în față.
‎Curvă!
‎Poate pe la spate.
‎Mi se pare un cuvânt dureros, ‎misogin și vătămător.
‎Ți-ai făcut nevasta „curvă”?
‎Darryl? Unde sunt băieții?
‎I-aș sfătui pe heterosexuali ‎să nu-i zică unei femei „curvă”.
‎Nu folosesc acel cuvânt, ‎ci „cuvântul cu c”.
‎E un mod de a știrbi, ‎dar și de a crește puterea cuiva.
‎Da, eu îmi spun „curvă” ‎Prietenele mele îmi spun „curvă”.
‎Chiar și bunica îmi poate spune ‎„curvă” dacă vrea.
‎Dar, dacă o face un bărbat,
‎îi dau foc la casă.
‎CURVELE FAC TREABĂ!
‎Însoțiți-mă într-o călătorie ‎în care vom explora cuvântul,
‎originea și impactul pe care le are.
‎PULĂ ‎REVOLUȚIE
‎PIZDĂ ‎LIMBAJ VULGAR
‎OBSCEN ‎CĂCAT
‎Curvă.
‎Poate fi misogin, rasist, ‎mobilizator, jignitor, amuzant.
‎Le cuprinde pe toate.
‎CUM SE FOLOSEȘTE CUVÂNTUL?
‎Oamenii folosesc cuvântul „curvă” ‎din mai multe motive.
‎Încă e jignitor la adresa femeilor, ‎deci e folosit pentru a le denigra.
‎Curvă nenorocită!
‎E folosit ‎pentru a reduce autoritatea femeilor.
‎Vrea să fie o curvă imatură ‎și să le-o sugă tuturor.
‎Încă e folosit la adresa ‎unei femei răuvoitoare sau superioare.
‎Ce curvă cu sânge rece ‎i-ar face asta omului iubit?
‎Sunt Mireille Miller-Young și predau ‎Studii feministe la UC Santa Barbara.
‎Specialitățile mele ‎sunt sexualitatea și rasa.
‎„Curvă” e folosit ‎pentru a submina autoritatea unei femei.
‎Când faci „curvă” pe cineva, ‎încerci să-i iei puterea
‎și s-o reduci la tăcere.
‎Femeile detestă să li se spună „curve” ‎pentru că e o desconsiderare.
‎Ne pedepsește ‎pentru că luăm atitudine.
‎Cuvântul „curvă” ‎e o defăimare la adresa femeii.
‎Când îi zici așa unui bărbat…
‎Ești o curvă de om ‎și o să-ți sparg boașele!
‎…îl defăimezi. „Ești rău.”
‎Dar e rău într-un fel feminin.
‎E jignitor și la adresa bărbaților ‎și la adresa femeilor.
‎Deoarece a fi femeie înseamnă să fii rău.
‎E de rău pentru toată lumea. ‎Afectează pe toată lumea.
‎KAREN E O CURVĂ
‎Când auzi cuvântul „curvă”,
‎la ce te gândești?
‎Bine, să nu-i spunem pe nume. ‎Poate nici nu e vorba de o femeie.
‎Și bărbații pot fi curve, ‎dacă vrem să-i efeminăm.
‎Dar cum a devenit acest cuvânt
‎o insultă atât de frecventă ‎în limba engleză?
‎CUM A DEVENIT O JIGNIRE?
‎„Curvă” e un cuvânt vechi.
‎A fost folosit mai întâi în 1000 d.Hr. ‎Deci are în jur de un mileniu.
‎Provine din cuvântul englezesc „bicce”, ‎care înseamnă cățea.
‎Era o perioadă, în copilăria noastră, ‎când fiecărei cățele ce ne ieșea în cale
‎îi spuneam „javră”.
‎Știam că nu putem fi pedepsiți ‎pentru acel cuvânt.
‎Iubesc câinii.
‎Nu mă deranjează cuvântul „javră”.
‎Câinele meu e o „javră”.
‎La propriu. E o cățea, ‎dar nu-i spun niciodată așa.
‎Îi spun „pizdă”.
‎Totuși, trecerea de la câine la femeie
‎e doar începutul acestei povești complexe.
‎În istoria cuvântului „curvă”, ‎putem spune
‎că a fost transferat de la câini ‎la oameni,
‎pornindu-se de la câinii în călduri.
‎Începe să prindă alt înțeles ‎prin anul 1400.
‎Pornește de la ideea de câine în călduri,
‎se adaugă un joc de cuvinte
‎și uite așa ajunge „curvă” să fie folosit
‎în cazul femeilor desfrânate și imorale
‎sau care vor prea mult sex.
‎De acolo, crește și prinde alt sens,
‎ajungând să fie folosit ‎în cazul femeilor greu de controlat,
‎gălăgioase, puternice și îndărătnice.
‎„Curvă” e foarte des folosit
‎în timpul mișcării sufragiului ‎din secolul al XX-lea,
‎și apoi, mai târziu, ‎în al doilea val feminist.
‎Vedem o creștere în anii '60 și '70.
‎Cuvântul „curvă” e folosit ‎mai ales în cazul feministelor,
‎pentru că: „Parcă nu era o problemă ‎să vă numim curve.”
‎În timp, definiția cuvântului „curvă”
‎a ajuns să cuprindă femeile ‎care nu ne plac.
‎O jignire misogină.
‎CUM POȚI EVITA ‎SĂ FII NUMITĂ CURVĂ?
‎Nu e complicat ‎să eviți să ți se spună curvă.
‎Trebuie doar să nu zâmbești, ‎să nu vorbești.
‎Să nu fii prea drăguță, ‎să nu faci scandal la restaurantului.
‎Nu refuza vreun bărbat.
‎Nu merge cu încredere pe stradă.
‎Nu te angaja, nu sta acasă cu copiii.
‎Nu vorbi prea tare, nici prea încet.
‎Să nu fii rea, să nu iei atitudine.
‎Fii congresman, nu fi congresman.
‎Nu te ridica.
‎Nu te așeza.
‎Nu conduce, nu te încrunta. Sunt poetă?
‎„Javră.
‎Cățea.”
‎Nu scrie cum e folosit ‎de 99,99% dintre oameni.
‎Din ce an e? Din 1885? Nu, e din 2015.
‎Așa e.
‎Dicționarul Merriam-Webster ‎nu numește jignitor cuvântul „curvă”
‎până când, în același an, ‎au adăugat cuvântul „lasciv”.
‎DICȚIONAR
‎Datoria unui lexicograf ‎nu e doar să adauge cuvinte noi,
‎ci să se asigure ‎că termenii deja cuprinși în dicționar
‎au cât mai multe dintre sensurile actuale.
‎Când lucram la Merriam-Webster, ‎am observat că „curvă”
‎nu avea nicio explicație de sens.
‎Scria doar că înseamnă „cățea” ‎și „femeie dominantă”.
‎Nu se menționa că e un cuvânt jignitor.
‎Nu se menționa că e un termen dezaprobator ‎sau disprețuitor.
‎Asta m-a făcut să încep ‎să sap mai mult
‎și să aflu cum s-a ajuns ‎să nu aibă explicație de sens.
‎Acum o are, i-am adăugat-o eu.
‎TERMEN JIGNITOR
‎Era și timpul ca dicționarul ‎să-i recunoască adevărata însemnătate.
‎De peste o mie de ani, folosim ‎„curvă” pentru cei pe care nu-i plăcem.
‎Să le onorăm și să ni le amintim ‎pe curvele de altădată!
‎Nefertiti, regina Kemetului. ‎Secolul XIV î.Hr.
‎Faimoasa regină-curvă.
‎E cunoscută ca fiind una dintre cele ‎mai disprețuite femei din istorie.
‎Elisabeta Báthory. ‎O curvă nebună cunoscută.
‎O nobilă maghiară
‎care a ucis mai mulți oameni ‎decât Dracula lui Bram Stoker.
‎Dar nu s-a lăudat cu asta.
‎Lizzie Borden.
‎Faimoasa curvă criminală cu toporul ‎care a fost achitată.
‎Ce curvă de om!
‎Anna Wintour.
‎Redactor legendar al ‎Vogue‎. ‎O curvă cu sânge rece!
‎PUTEM REVENDICA O JIGNIRE?
‎„Curvă” e una dintre puținele jigniri ‎care trece prin procesul de revendicare.
‎Revendicarea limbajului caută ‎să dea putere femeilor
‎prin experiențele lor ‎represive și discriminatorii.
‎Le permit prietenelor mele ‎să-mi spună „curvă” într-un mod afectuos.
‎Dacă sunt promovată, ‎pot să spună: „Curva asta!”
‎Îmi amintesc prima oară când am numit ‎un grup de femei din public „curve”.
‎Cineva mi-a spus: ‎„Spune-le curve. O să le placă.”
‎Nu eram sigură. Dar le-a plăcut.
‎„Curvele mele.”
‎„Hai, curvelor, să vă aud!”
‎Pe când mă aflam în procesul de regăsire,
‎mi-am spus ‎că nu voi mai spune „curvă”
‎și că nu voi mai permite nimănui ‎să-l spună.
‎Acum eu îl folosesc cel mai des.
‎E puternic, e feminist, ‎e sexy, e rapid și e energic.
‎Poți să-i alături alți termeni ‎ca să-l condimentezi.
‎Avem nevoie de cuvântul „curvă” ‎în limba engleză.
‎Nu scăpați de el.
‎Îți spui „curvă”.
‎- Sunt curvă. ‎- Sunt o curvă.
‎Sunt o curvă.
‎Oamenii care te vor vedea și te vor auzi ‎își vor spune:
‎„Nu e chiar un cuvânt urât.”
‎Nu i se spune unei femei curvă ‎decât dacă bărbatul își dă seama
‎că el e o curvă de om.
‎Ești o curvă!
‎Cred că jignirile au o magie aparte,
‎care face ca doar oamenii din grupul-țintă
‎să aibă dreptul să se joace cu ele ‎și să le transforme.
‎„Curvă” a suferit o schimbare
‎nu total negativă în secolul al XX-lea.
‎Ernest Hemingway l-a folosit la adresa ‎mamei lui pentru a-i sublinia puterea.
‎Pentru Hemingway, „curvă” era un mod ‎de a separa femeile de bărbați.
‎Ceva în genul: „Ăștia sunt bărbații, ‎iar femeile sunt curve.”
‎Dar poate fi și o combinație ‎de sacru și profan.
‎Poate fi o curvă de zeiță.
‎A devenit o marcă personală.
‎Îl folosea ca metodă de a-ți recunoaște ‎prezența, că ai putere
‎și că îl impresionezi cumva.
‎O curvă e o curvă.
‎Îi plăcea atât de mult ideea
‎de a sublinia masculinitatea ‎idealului american,
‎că nimic nu se ridica la acel nivel.
‎Și e vorba despre masculinitatea ‎idealului american alb.
‎Tot restul era de categoria a doua.
‎Dacă aveai noroc, erai o curvă de zeiță.
‎„Curvă” însemna „zeiță”, ‎deci se folosea „curvă de zeiță”
‎în cazul a ceva schimbătoare ‎și greu de controlat.
‎Soarta era numită curvă de zeiță.
‎Dar este folosit și de bărbați, de cei ‎care folosesc „curvă” ca pe o jignire.
‎Nu e chiar o revendicare.
‎Stabilește doar un tipar de utilizare ‎ca rampă pentru revendicare.
‎Unele dintre cele mai timpurii exemple ‎ale femeilor
‎ce foloseau „curvă” sunt din muzică.
‎Folosim injurii în comunitatea ‎celor de culoare de câteva generații.
‎La colț de stradă, în cluburile de jazz.
‎Dacă ne întoarcem în anii '20 și '30,
‎vedem un sanctuar ‎unde oamenii puteau vorbi liber.
‎Din această libertate făcea parte
‎faptul că femeile foloseau cuvântul ‎„curvă” pentru a-și accepta sexualitatea.
‎Un bun exemplu e Lucille Bogan.
‎Știu că sunt curvă din Baltimore
‎Orice fan al muzicii blues
‎știe cine este și i-a fredonat piesele.
‎Ultimul vers al „Start Me Up”, ‎de la Rolling Stones,
‎„Tu aduci un mort la viață”,
‎e un omagiu adus piesei Lucillei Bogan ‎„When the Cows Come Home”.
‎Poți să mi-o tragi sau să mi-o sugi ‎Până se întorc vacile acasă
‎Îți venea să fumezi o țigară ‎după o piesă de-a Lucillei Bogan.
‎Își asuma complet felul în care era,
‎îți spunea cine e și de ce e în stare.
‎Dacă tu-mi lingi păsărica, ‎Și eu ți-o sug
‎Ți-o frec până te caci pe tine
‎Din ce an e?
‎Parcă mi-aș asculta bunica făcând porno.
‎Cardi B s-ar îmbujora!
‎Dacă „curvă” ar însemna ”promiscuu”, ‎doamna asta ar fi o „curvă”!
‎Fă-mi-o până în zorii zilei
‎„Curvă” începe să-și revendice sensul ‎la începutul anilor 1960.
‎Așadar, în 1968, Jo Freeman publică ‎The Bitch Manifesto,
‎despre ce înseamnă să fii curvă ‎și ce înseamnă să trăiește ca atare.
‎În anii 1990 și 2000,
‎„curvă” începe să prindă o conotație ‎pozitivă la televizor și în muzică.
‎„Bitch”, a lui Meredith Brooks,
‎a fost grozav.
‎„Sunt curvă, sunt amantă, ‎Sunt copilă, sunt mamă,
‎Sunt păcătoasă, sunt sfântă,
‎Sunt iadul tău, sunt visul tău, ‎Și nimic din toate astea.”
‎„Bitch” e o piesă inteligentă. ‎Nu aș fi scris-o la 19 ani.
‎Puteai spune cuvântul, ‎dar ai tăi nu te puteau taxa:
‎„E din piesă, mamă și tată!”
‎Dacă nu vrei să fii numită curvă, ‎nu asculta rapul sau rockul anilor '90.
‎Muzica rap din anii '90 până în 2000
‎era foarte masculină.
‎Cred că hip-hopul e mult prea îngăduitor ‎când vine vorba despre limbaj.
‎Orice piesă cu Snoop Dog, ‎orice piesă cu Tupac.
‎„Smack my bitch up…”
‎De ce m-am gândit la aia? E brutală.
‎Nu o recomand! E rea!
‎Bărbații folosesc cuvântul „curvă” ‎pentru a-și arăta superioritatea.
‎Iar în cazul acesta, deseori e misogin.
‎Multe versuri hip-hop pot fi înjositoare.
‎Da, cuvântul cu „c” e deseori înjositor.
‎Cred că oamenii ‎care nu ar permite genul ăsta de limbaj
‎la televizor sau în orice conversație
‎l-ar accepta în hip-hop.
‎Acceptarea asta mă incomodează.
‎Pentru că mă întreb dacă acceptarea ‎nu e cumva dată de un ușor rasism.
‎Nu sunt genul de bărbat ‎care înjosește femeia.
‎Iar uneori trebuie ‎doar să-ți spui că e hip-hop.
‎Aș vrea să-i provoc pe oameni ‎să nu facă asta.
‎Destul de timpuriu, femeile din hip-hop…
‎și-au cerut drepturile.
‎Se folosește „curvă” în hip-hopul feminist ‎de la mijlocul anilor '90.
‎Îl scot mult în evidență.
‎Am auzit „curvă” cel mai devreme ‎în „U.N.I.T.Y.”, a lui Queen Latifah.
‎Are un vers puternic: ‎„Pe cine faci tu curvă?”
‎Eram foarte tânără, ‎dar îmi spuneam: „Nu e în regulă.”
‎Evoluția cuvântului „curvă” ‎a început cu Queen Latifah.
‎Îmi place să-mi spună „curvă” ‎o persoană nervoasă.
‎Asta înseamnă că mi-am apărat cauza.
‎Mi-am făcut un test ADN, ‎e clar, sunt 100% curvă
‎Lizzo spune că e 100% curvă.
‎Dacă ar fi spus „curvă 100%”, ‎era ușor negativ.
‎Trebuie să fie hotărâtă.
‎Mi-au venit rezultatele ADN,
‎sunt 92% curvă
‎și 8% empatică, drăguță, afectuoasă,
‎dulce și fermecătoare.
‎Sunt 50% curvă. E bine.
‎Sunt 30% târfă.
‎Și 20% cherokee.
‎Doamne, habar nu aveam! Tare!
‎Acest cuvânt e revendicat și de gay,
‎care iau cuvântul care în trecut îi rănea
‎și îl transformă într-un mod ‎de a cultiva comunitatea și prietenia.
‎Mi s-a spus curvă deseori în copilărie!
‎Era o soluție pentru mulți ‎care se fereau să-mi spună homosexual.
‎În comunitatea homosexualilor,
‎ocupă un statut special ‎de peste 40 de ani,
‎devenind un termen de afecțiune ‎pentru colegii homosexuali.
‎E ca și cum ai spune: „Te recunosc.
‎Am trecut prin aceleași căcaturi ‎în copilărie.
‎Amândoi am fost făcuți curve.”
‎În ceea ce-i privește pe amicii mei gay, ‎mulți dintre ei adoră femeile
‎și le idolatrizează.
‎Prietenii mei sunt „curve”. ‎„Te-ai descurcat perfect, curvă.”
‎„Echipa ta se descurcă bine ‎datorită ție, curvă.”
‎Nimic nu e mai grozav ‎decât să-ți spună „curvă” un gay.
‎Cuvântul „curvă” a evoluat mult ‎odată cu progresul feminismului.
‎Se discută mult ‎despre cum poate fi revendicat.
‎Am un fiu și o fiică și amândoi spun ‎des cuvântul „curvă.”
‎Așa își numesc prietenii.
‎Eu îl consider nepotrivit ‎când vine vorba de femei.
‎Deranjează generația dinainte,
‎care simte că a fost nevoită ‎să lupte pentru respect,
‎cuvântul „curvă” fiind unul ‎total lipsit de respect.
‎Nu cred că putem revendica total ‎acest cuvânt,
‎fiindcă e o lume a bărbaților.
‎Putem crede că l-am revendicat,
‎dar apoi îl auzi rostit ‎în grupul bărbaților.
‎Dar cele ca Lizzo și ca mine ‎ne vom strădui să-l facem să sune bine.
‎CELE MAI BUNE CURVE
‎Care e treaba cu cuvântul „curvă”?
‎Avem dreptul să-l folosim sau nu? ‎Să mă facă cineva să înțeleg.
‎CONTEXTUL E CHEIA?
‎Revendicarea are de-a face ‎cu semiotica, o ramură a lingvisticii.
‎Contează așadar ‎care e intenția vorbitorului
‎și ce percepe ascultătorul.
‎„Curvă” poate însemna un singur lucru ‎când e rostit de o persoană,
‎într-un anumit context, ‎unui anumit ascultător,
‎dar poate avea un sens total opus ‎când e rostit de aceeași persoană,
‎în același context, dar altui ascultător.
‎Pot să-l spun prietenei mele: ‎„Trebuie să-ți spun ceva, curvă.”
‎Dar dacă apare o necunoscută ‎care vrea doar să bârfească
‎și-mi spune „Curvă, vreau să…”, ‎îi spun pe loc că nu o cunosc.
‎E un cuvânt pe care ni-l putem spune ‎reciproc și care să ne ridice,
‎dar nu e un cuvânt ‎acceptat din partea unui bărbat
‎și pentru care să-i mulțumești.
‎CURVĂ
‎„Curvă” mi se pare că nu e un cuvânt.
‎E un moment, o experiență.
‎Alte injurii, ‎cum ar fi „căcat”, „futu-i”, „naiba”,
‎sunt reacționare și universale.
‎Dar „curvă” poate fi folosit ca armă.
‎Și e personal.
‎Încă mai folosesc cuvântul „curvă”, ‎dar mult mai rar decât până acum.
‎Limbajul e un tipar, ‎iar dacă în tiparul tău
‎„curvă” e folosit ‎ca jignire la adresa femeilor,
‎trebuie să depui multe eforturi ‎pentru a te dezvăța de el,
‎chiar dacă ție ți se adresează jignirea.
‎În loc să folosesc cuvântul „curvă”, ‎prefer să le numesc pe femei „regine”.
‎Dar recunosc că „curvă” are alt impact.
‎Dacă s-au bătut oamenii în avion ‎pe lângă tine,
‎vei spune: „Ce bătaie, curvă!” ‎Nu poți spune: „Ce bătaie, regino!”
‎Nu se potrivește.
‎Înțelegeți ce spun? ‎Trebuie să dai dovadă de discernământ.
‎Dacă voi avea o fiică,
‎aș prefera să se considere „curvă”, ‎nu fată de treabă.
‎Aș prefera totuși ‎să fie o curvă de treabă.
‎Cum e Malala.
‎În grupul meu de 11 tipi gay,
‎dintre care șapte mă urăsc, ‎iar trei îmi sunt apropiați,
‎voi continua să-l folosesc? ‎Probabil că da.
‎Cuvântul „curvă” a evoluat mult. ‎De la cățea…
‎la femeile stricate,
‎iar acum la o femeie grozavă ca mine.
‎Mie îmi place. A evoluat. S-a dezvoltat.
‎Asta înseamnă dezvoltare. Bravo, curvă!
‎Ai pornit de la câine ‎și ai ajuns la Cardi B.
‎Bravo ție!
‎Subtitrarea: Mircea Pricăjan