EN ORIGINAL COMEDY SPECIAL FRA NETFLIX
"Hvad fucking glor du på?"
"Jeg træt af de fucking slanger på de her motherfucking fly."
"Fuck dig. Fuck dig. Du er sej. Fuck dig. Jeg er ude.
"Skal jeg smadre dine lys?
Fucking smadre dem? Hvorfor ødelægger du så min scene? "
"Du er en grim motherfucker."
"Du har fornærmet mig fucking sidste gang."
"Fuck dig! Det er navnet. " "Spild ikke min fucking tid."
"Fuck det. Vi gør det live. "
En skuespillers største værktøj er hans fantasi.
Men at bande er helt sikkert på samme niveau.
Med bandeord kan vi
skære igennem, berolige, glæde, skræmme, fornærme og forføre.
Af alle bandeord i det engelske sprog
er intet så formbart som "fuck".
Den kan udtrykke alle menneskelige følelser.
Smerte, undren, ulovlig kødelig viden i en enkelt stavelse.
Fuck.
Eller vi kan sige det sådan…
Fuck!
PIK REVOLUTION
VULGÆR
NAR GRIMT SPROG
OBSKØNT LORT
De er vores mest populære og forlokkende tabuer.
Men hemmelighederne bag den mærkelige magt er indhyllet i mystik.
Indtil nu.
Kom med mig på en rejse i bandeordenes
historie, evolution og kulturelle påvirkning.
Vi bliver fucked!
FUCK
"Fuck" er klassikeren. Bandeordet over alle.
"Fuck" er et ord, der lufter din frustration.
Det er et ord, der formidler følelser.
Hvis jeg kun havde et bandeorord at tage med til en øde ø,
ville det nok være "fuck".
Mit navn er Kory Stamper. Jeg er leksikograf og forfatter.
Jeg skrev definitioner på Merriam-Webster.
Og blandt andet var mit job at arbejde med bandeord.
Engelsk, motherfucker. Taler du det?
Jeg elsker ordet "fuck" så meget. Det er så alsidigt.
Man kan sætte det hvor som helst i en sætning og pifte den op.
FUCKING KOLDT
Jeg er Ben Bergen, kognitiv videnskabsmand.
Jeg forsker i sprog.
Du kan bruge "fuck" på alle mulige måder.
Gå til fucking helvede.
Vi siger "fuck" hele tiden. "Lille fucker." Måske er det godt.
Flabede fuck!
Det kan bruges i blandede navneord som "fuckhead" og "fuckwit."
Hvis noget er imponerende: "Fuck".
Bruges det på én måde, fornærmer du folk.
"Fuck dig, Jack!"
På en anden måde
-kan du få venner. -"Fuck ja!"
Mit navn er Melissa Mohr.
Jeg har en ph.d. fra Stanford,
og jeg skriver om at bande.
Hvis man hører nogen sige "fuck", har det ord meget kraft.
Det virker, når du er i chok.
"Fuck!"
Når du er overrasket.
"Luk din fucking kæft!"
"Fuck" er det mest acceptable bandeord,
men det er stadig det værste af alle.
Men uanset alle dens mange anvendelser handler "fuck" i sidste ende om fucking.
Så hvor kom ordet fra?
HVOR KOM FUCK FRA?
Med "fuck"...
Det har en lang historie med ikke at betyde sex.
I tusinder af år.
Og lige fra begyndelsen af 1300-tallet
fik den en ny betydning forbundet med sex.
Og bevarede nok betydningen
uden at være et forbudt udtryk
i omkring 400 år.
Så der er en akronym etymologi,
at folk tror, at ordet "fuck" kom fra en sætning:
"Utugt med kongens samtykke."
Ideen er, at da folk i middelalderen blev gift,
måtte de gå til kongen
og bede om tilladelse til at have sex.
Bliv ved!
Jeg er næsten nået did.
Stop denne vogn!
Jeg er næsten nået did! Næsten!
Hold op med den usanktionerede erogeni med det samme!
Uden papirer fra kongen overtrådte du loven.
Men De har givet Deres samtykke.
Åh! Godt så.
Lad det gøres bekendt, at dette hus har fået
mit kongelige samtykke
til at kneppe!
En god historie for sådan et godt ord.
Det er totalt vrøvl. Det er ikke sandt. Desværre.
Vi kan lide farverige ord med farverig oprindelse.
Jeg tror, at "fuck" er opfundet. En fyr sagde bare en dag "fuck".
Den anden fyr sagde: "Det var faktisk lige min følelse."
Det bedste, etymologer kan sige, er,
at "fuck" nok kommer fra et middelalderligt hollandsk ord,
som betyder "at slå", "at støde", "at ramme."
EFTERSØGT
FUCK DIG!
Hvad? "Fuck" betyder "at slå"?
Man kan fucke en ved at ramme dem hårdt.
Det har stadig den oprindelige betydning.
Hvis jeg blev ramt i ansigtet, ville jeg blive kneppet i ansigtet?
At tale med dem er opad bakken, ikke, far? Fuck off!
"Fuck" optræder ikke ofte i sprog
før 1500-tallet.
Men ordet anvendes, og det forekommer i folks navne.
Der er en mand, der hedder John Lefucker.
Han var en kendt gigolo i området.
Der findes en Fuckbutter.
Utroligt veludrustet.
En vis Roger Fuckebythenavele.
Hvad? Er du vanvittig?
Det kunne henvise til, at han er...
...en uelegant kopulator.
Men det kunne også betyde, han blev ramt i maven.
Eller at han slår folk i maven.
Med navne, man ikke kender, fordi de kan være metaforiske eller...
Øgenavne kan tit ikke forklares uden for gruppen.
Mange efternavne på engelsk stammer fra folks erhverv
eller deres særlige kendetegn.
Så der er en Taylor. Han syede tøj.
En Miller malede korn.
I 1300-tallet er der en John Lefucker.
Hvad gjorde han? Var han den originale fuckboy?
Hvor mange måder kan vi bruge "fuck" på?
Der er så mange måder at tale om "fuck" på.
Der er Fuck-slægtstræet, hvor Fuck møder Motherfuck,
og de to fucker og får en Fuccboi.
Han bliver aldrig gift, fordi han fucker rundt,
men han havde en Fuckwad og en Fucknut
med den her fuck fiend, Fuckin 'Brenda.
Alle fuckede. Men motherfuckerens bror,
Onkel Fucker var en syg fuck.
Men han betænkte dem i sit testamente. De fik fucking mange penge.
Så er der den anden side af familien.
De er fucking narrøve.
"Fuck" betyder "sex".
Og så kan du bevæge dig udad
og sige "fuck" refererer også til at ødelægge noget,
eller "fuck" betyder "at knalde nogen."
Det er metaforisk anvendelse.
Og det faktum, at det er så tabu og har været tabu længe,
gør, at man kan forme det som modellervoks
til den ønskede form.
Hvor bor "fuck" i din hjerne?
Når man automatisk og spontant bander,
er det en evolutionær refleks.
Tilsyneladende lever bandeord i en anden del af hjernen.
De bor i mors kælder i din hjerne. Og jeg går tit til den del af min hjerne.
Der er et dybere, mere følelsesmæssigt,
evolutionært gammelt sted, hvor bandeord kommer fra.
Dybt inde i hjernens midte,
den del, vi deler med andre primater,
med andre pattedyr og øgler.
Det er den del, der får dig til at bande, når du slår foden,
eller når dit yndlingsfodboldhold scorer et touchdown.
Hvis noget er tragisk,
vil min reaktion involvere ordet "fuck".
Når man bander, producerer man adrenalin.
Det er samme kæmp-eller-flygt-reaktion,
når man oplever frygt eller vrede.
Det kan få lytterens puls til at stige og få håndfladerne til at svede.
Gør du det fuck igen, skyder jeg dig.
Den adrenalin og blodgennemstrømning gør det lettere at tolerere smerte.
Det er også af samme grund, at banden gør dig stærkere.
For eksempel 5% stærkere gribestyrke, når du bander end ellers.
"Fuck!"
Det er så oprindeligt, så universelt, at nogle af historiens mest berømte folk
kanaliserede dets kraft for at ytre de sidste ord.
Som den elskede børneforfatter Roald Dahl.
"Jeg vil bare savne jer så meget.
Åh, fuck! "
Eller den elskelige W.C. Fields.
"Til helvede med hele verden og alle andre end dig, Carlotta."
Og endda Venezuelas frihedskæmper Antonio José de Sucre.
"Fuck, et skudsår."
Alle, der faldt ned fra en klippe. Det sidste ord var "fuck."
Alle, der er blevet ædt af en haj, sagde også "fuck."
Det overrasker mig ikke. Jeg føler, at det nok er mange folks sidste ord.
FUCK ER BESKYTTET TALE
Jeg er Elvis Mitchel.
Jeg er vært i et show, der hedder The Treatment.
Takket være Højesteret og dommen fra 1971
er "fuck" beskyttet. Vi har ret til at sige det.
Vi har, hvad de vil kalde "den gudgivne ret."
At sige "fuck" er en måde at blive hørt på.
Jane Fonda and Donald Sutherland gik på turne med gruppen FTA. Fuck The Army.
Og Fuck The Draft.
Man brugte ordet til at sige: "Jeg tog et standpunkt."
"Fuck" er også noget, man siger, når man er dybt såret
eller skuffet over noget.
Fuck politiet, direkte fra undergrunden
Da de sagde "fuck the politi",
blev det ikke sagt af ren ondskab.
Det blev sagt med en dyb følelse af skuffelse.
Fuck politiet!
Fuck, fuck, politiet
Det var det, sangen gjorde.
Det gjorde de ord.
NWA's kraft var, at de var nogle af de tidligste succesfulde gangsterrappere,
og gangster-rap betød dengang,
at folk sagde ting i sange, man ikke var vant til at høre offentligt.
At gå til koncert med Public Enemy eller NWA i 80'erne og bare se Eazy-E...
Det blev lyrisk, som han brugte "fuck".
Og at se, hvordan Cube reagerede...
Kalde og svar. Det var kunst for mig.
Det løftede bandeord til kunstniveau.
Og at gøre den del af kunst
blev en del af en samtale, vi har hver dag for evigt.
Og politiet kunne ikke lide at høre det.
Gruppen er NWA.
Gruppens tekster er anti-politi og anti-autoritet.
Jeg er personligt fornærmet.
Fuck politiet!
De opfandt ikke udtrykket "fuck politiet."
Men de sagde det højt.
Og det svarede til det samme år 1989...
Public Enemy sagde "bekæmp magten".
Så du fik "bekæmp magten" i New York, og du fik "fuck politiet" i Los Angeles.
Ideen er den samme.
Det er bare folk, der siger det officielt,
for der er det nye udtryk kaldet rap,
hvor det er okay at sige det, man sagde i hemmelighed.
Når man hører folk sige "fuck politiet,"
er det "Jeg har ingen andre muligheder.
Sådan kom jeg hertil. Fordi jeg ikke havde andre valg."
"Fuck" er et godt protestord.
Fordi det er et bandeord, der har flest følelser.
Folk skal fornærmes og rystes ud af selvtilfredsheden,
ud af deres misledte trossystem.
Ifølge undersøgelser er
"fuck" ikke kun det mest brugte bandeord i det engelske sprog,
men også det mest censurerede.
Det er bandeordenes bedstefar, og det er overalt.
Et af de ældste, mest vulgære ord, vi har.
Uendelig i sin evne til at chokere og fornærme.
Så hvorfor ser vi det nu på korssting
og duftlys?
Hvis vi ser det overalt,
hvorfor er det så stadig censureret på tv og i film?
Ofte er der censur.
Generelt er det ikke regeringscensur,
selvom det kan være sådan som i Sovjetunionen.
Oftest selvcensurerer folk.
De beslutter, at de ord ikke skal være en del af den offentlige debat.
De er skadelige for moralen, de er skadelige for børn.
Så vi siger ikke disse ting.
Og det gør alle jo. Men så er de chokerede.
Folk griner bare, når du siger "fuck". Alting er sjovere, når man siger "fuck".
Jeg føler, at bandeord har mere styrke i Amerika.
Ikke i Storbritannien.
Sig "God morgen, din skide kusse" til nogen, og de er okay.
Sig det i USA, og du bliver skudt.
Fordi våben er lovlige her.
Når du bliver fornærmet,
siger du til verden "Jeg har bedre moral end ham".
"Personen gjorde det, men jeg er bedre."
De tager ikke hjem
og siger "Jeg kunne ikke tro de ord, jeg måtte høre…"
Og hvis de er, kan de skride. Hvad er pointen?
De burde ikke være ude i offentligheden.
Jeg tror, "fuck" har basismagi,
som aldrig kan fjernes.
Hvis nogen ser på dig og siger "Fuck dig,"
føler du det.
Bare fordi det er mere almindeligt, har det ikke mistet sin styrke.
De fucking lyseslukkere i Motion Picture Association of America
betragter stadig ordet som så slemt, at film, som bruger det
mere end to gange, er forbudt for børn.
FUCKS KONSEKVENSER FOR FILM
Indtil 1960'erne
blev du bedømt af Hays Code.
Og der var ting, man ikke kunne sige.
Så kom Jack Valenti, og MPAA sagde,
"Vi mister folk.
Der kommer film fra Europa, hvor folk taler om sex,
og de dyrker sex i disse film.
Vi kan ikke lade, som om det ikke sker."
Man måtte erkende, at virkeligheden fandtes.
Og klassificeringerne giver måder at introducere konceptet om
den virkelighed til film.
Dermed vil en film med G-klassificering have meget sollys, og det er det.
Nok, gris.
Det er nok.
Man kommer til PG, og der er vold,
måske et par bandeord.
BEGRÆNSEDE BANDEORD, ZERO FUCK
Skiderik.
I PG-13 må bruge ordet "fuck" én gang.
Fra hele Channel 4 News-holdet. Jeg er Veronica Corningstone.
Og jeg er Ron Burgundy.
Fuck dig, San Diego.
Det må ikke handle om fucking. Og så kommer man til R,
hvor man taler som rigtige mennesker.
Tager du fucking pis på mig?
Profanitet reddede filmen.
Folk gik i biografen igen.
Første gang jeg hørte bandeord, var i biffen.
Mine forældre tog os med for at se Coming to America.
Da de kom til Queens, sagde han:
"Vi er ankommet" eller noget.
Og nogen sagde "Fuck dig!" Og han sagde "Ja, fuck dig også!"
Jeg var i School of Rock, og mellem scenerne
sagde instruktøren:
"Det er PG-13, så vi må sige "shit" og én gang "fuck".
Jeg sagde, vi ikke burde sige fuck overhovedet.
Og efter rulleteksterne
råbte alle: "Fuck!"
Det gjorde de ikke.
Det er vigtigt at bande i film.
Se bare en tilfældig skuespillers filmografi.
Man kan se, at af de seks store bandeord
er "fuck" og dens afledninger langt de hyppigste
og udgør 71% af bandeordene hos denne tilfældige skuespiller.
Så hvem er mon den mest bandende skuespiller nogensinde?
Per film, per bandeord,
tror jeg, Eddie Murphy er nummer et.
Nej. Det må være Samuel L.
Han får ikke rollen, medmindre han kan bande i den.
Når man taler om ordet "fuck",
er det svært ikke at nævne kenderen af fuck:
Samuel L. Jackson.
Hvad fucking laver jeg bagved? Der burde du være, motherfucker!
Jeg så Snakes on a plane bare for at høre Samuel L. Jackson
sige "Jeg er træt af de fucking slanger på dette fly."
Det var magisk.
Det er ikke Samuel L. Jackson, der bander mest.
Heller ikke Al Pacino, eller min favorit, Rødskæg,
men Jonah Hill.
Selvom Jonah Hill er kendt for komedier,
gjorde Wolf of Wall Street ham til bandeordenes konge,
da han bander 107 gange alene i den film.
-Jonah Hill? -Jonah Hill!
Hvem tæller dem? Det er ikke sandt!
Sagde han det så mange gange?
Først i 2004 ankom "fuck" ucensureret på den lille skærm
i South Park: Bigger, Longer & Uncut
på Comedy Central.
Men det var langt tilbage i 1970,
da MASH smed den første F-bombe i en større film.
Film kan stadig ændre moralen, når det kommer til figurer,
der opfinder en talemåde.
Vi har set det ske med nyopfundne bandeord.
MILF er et godt eksempel, for vi ved, hvordan det spredtes,
nemlig gennem filmen American Pie i 1999.
M-I-L-F.
"En mor, jeg gerne vil kneppe." -Ja, mand!
De bedste film kan gøre noget, der får os til at ville være som dem.
"Wow, det er perfekt.
MILF? Det bruger jeg. "
Og det hører du i American Pie og ti år senere
i 30 Rock. Der er en falsk reality, der hedder MILF Island.
Og det er overalt.
Så film kan stadig fungere som katalysator
for at holde sproget i live.
Jeg elsker "fuck".
Det er som bandeordenes Tom Hanks.
Den kan gøre alt. Vi bliver aldrig trætte af det.
Vi må kunne sige bandeord.
Vi må kunne sige "fuck".
Det er en port til kreativitet,
det er form for protest, og…
...det er godt for os.
Jeg tror, der er behov for at bande mere end nogen anden gang.
Vi har brug for befrielsen. Det er det, som bandeord giver os.
"Åh, lort."
Bare for at få den slags ud.
Mær. Fuck. Lort. Fandens. Kusse. Pik.
Jeg kan lide, der er ord, du ikke må sige,
som du kun kan sige ved særlige lejligheder.
Som jul.
Det er vigtigt at bande, hvis du har brug for det for at få
frustrationer eller fortvivlelse ud.
Hvad fanden?
Det er ikke vigtigt, når du bare bander for at bande.
Du skal ikke bare bande. Vi er bedre end det.
Band, fordi du mener det.
Jeg er Nicolas Cage.
Hav en fucking god aften.
Tekster af: Michael Asmussen