‎E original
‎Ca mine!
‎Noi toți rămânem pe veci uniți
‎Suntem mai buni ‎Când suntem împreună
‎Mai puternici noi vom fi ‎La bine, dar și la greu
‎Vom sta mereu ‎Cu toții împreună
‎DISPARI!
‎Și așa am primit interdicție în Canada ‎din cauza unui joc de drumeție.
‎Pe toți aligatorii! ‎Grozav joc! Cum se numea?
‎Se numea „Dispari”!
‎Era util când ne blocam ‎și nu știam încotro să mergem.
‎Ce profund! Vreau să joc!
‎- Du-te sus! ‎- În camera ta!
‎Orașul meu, singur mereu, Plaja
‎Vraja?
‎Auziți? Am ajuns la Bertie!
‎E cel mai tare joc! Joci, Bertie?
‎Vai, arăți groaznic!
‎Nu dorm de două nopți.
‎Lucrezi la cântecul pentru inaugurare?
‎Da. Nu-mi iese deloc.
‎Trebuie să ne descrie perfect orășelul, ‎dar n-o face încă, și nu mai am timp.
‎Poate îți trebuie o pauză. Joci cu noi?
‎Apreciez intenția, ‎dar cred că trebuie să mă concentrez.
‎Data viitoare?
‎Bine, s-a făcut. Te las.
‎Liniște și pace.
‎Te las în pace
‎- Arlo! ‎- Bine, pa!
‎Bun…
‎Plajă
‎Cu… coajă?
‎Cum să surprind ‎asemenea splendoare liniștită?
‎Prindeți-o!
‎Bine. Nu mă lăsați până nu accept, așa e?
‎Așa e. Suntem insistenți.
‎Bine.
‎Poate îmi prinde bine.
‎Și poate mă inspir. Haideți să ne rătăcim!
‎Să probăm legătura de la ochi! ‎Ce mutră fac?
‎Zâmbești?
‎Fir-ar!
‎Nu văd prin ea.
‎Haideți, înainte să mă răzgândesc!
‎- Gata! ‎- Da! Încotro?
‎La stânga!
‎Măiculiță! Ce urmează?
‎Iar stânga?
‎Gata, șefa!
‎Bine! Așa te vreau!
‎Bun. Încotro, Bertie?
‎Să vedem!
‎Plaja
‎Schija?
‎Bertie! Joacă!
‎Scuze. Tot la stânga, Alia!
‎Plaja-i la stânga, în inimă
‎- Bertie! ‎- Bine!
‎Aici e Bronx. Asta e Shaolin. ‎Cred că ne-am rătăcit!
‎- Da! ‎- Bine!
‎Stați, ne-am rătăcit pe bune?
‎Străzile din New York sunt numerotate. ‎Nu se poate.
‎Trebuie să-mi termin cântecul!
‎A fost o greșeală!
‎Trebuia să lucrez, nu să umblu brambura!
‎Bertie!
‎Vin gunoierii! ‎Protectorii tăcuți ai străzilor!
‎Mereu mi-am dorit ‎să conduc un camion de gunoi!
‎Poți claxona?
‎De fapt, ne întrebam…
‎Știți cum să ajungem la Plaja de la mare?
‎Nu știți că după patru dimineața ‎dați de belea pe străzile astea?
‎Feriți-vă de Regele Șobolan!
‎Foamea lui trebuie potolită.
‎Așadar, Plaja este…
‎O să-i prindă Regele!
‎Să mergem mai departe!
‎Nu pornește. Ce distractiv!
‎Suntem oficial rătăciți!
‎Ce? Suntem pierduți în necunoscut?
‎Nu…
‎Cum îmi termin cântecul?
‎Nu am aer aici.
‎Sunt o frunză în vânt.
‎Ar trebui să se uite cineva sub capotă.
‎Eu, unu'… Doi, trei, piua!
‎Piua!
‎Și eu!
‎Piua?
‎Bine. Pot s-o fac.
‎Găsesc drumul spre casă. ‎Mă orientez după stele.
‎Care e nordul?
‎Vedem ce face Bertie?
‎Carnețelul!
‎Dați-mi drumul de aici!
‎E-n regulă, Arlo. E doar un șobolan.
‎Au o faimă proastă,
‎dar sunt foarte inteligenți,
‎complecși emoțional și drăgălași…
‎Salutare! Am auzit ‎ce descriere eclatantă mi-ai făcut.
‎Întâmplător, scriu ‎un musical despre șobolani
‎și am nevoie de ajutor la versuri.
‎Ai mai compus cântece?
‎Ar trebui să fim dușmani, ‎dar simt că te respect profund.
‎E doar Regele Șobolan? ‎Trag un pui de somn.
‎Anturajul tău excentric mă inspiră. Da!
‎În musicalul meu, diverși șobolani ‎și-ar putea declara repetat identitatea.
‎Nu s-a mai făcut asta.
‎Ai zis că scrii un musical?
‎Am un termen strâns pentru cântec ‎și nu-mi vin idei.
‎Pot?
‎Da! Văd ce urmărești. Dar forțezi nota!
‎Știu prea bine cum e.
‎Vrei să știi secretul?
‎Lasă cântecul să te găsească!
‎Așa cum m-ați găsit și voi, la nevoie.
‎Eram singur sub lumina Lunii, ‎iar voi mi-ați dat tot ce îmi trebuia
‎pentru un musical de succes pe Broadway!
‎Plus autobuzul.
‎Pa!
‎Lasă cântecul să te găsească!
‎- Carnețelul! ‎- Autobuzul!
‎Marcellus?
‎Ce ne facem?
‎Mergem pe jos.
‎Gândește-te câtă inspirație te așteaptă!
‎Vei da pe-afară de idei, Bertie! Bertie?
‎Ești bine?
‎Toate ideile erau în carnețel.
‎Fără autobuz, nu ajungem acasă.
‎Jocul ăsta tâmpit m-a îndepărtat enorm ‎de finalizarea cântecului!
‎Acum sunt pe minus cu productivitatea.
‎Gata… Lasă inspirația să vină la tine!
‎Exact, Marcellus.
‎Și ce loc e mai plin de inspirație ‎decât o alee din New York, la 04:00?
‎Am nevoie…
‎Am nevoie să fiu singură. Scuze.
‎Furia mă orbește
‎Nu am aer dacă nu meditez
‎Poate exagerez
‎Să mă înghită ca un val
‎Se cere compus ‎Doar să stau să ascult
‎Vorbește
‎Ca un ghem se desface ‎În sute de fire orașul preface
‎Prins în gât ca un nod ‎Nu pot să-l scot
‎Spune-mi drept
‎E doar o altă noapte în New York
‎Ce de sentimente
‎Lumini și viață în New York
‎Străzi deschise mă poartă spre casă
‎Ia-mă de mână
‎Mă oglindesc în tine
‎Nu am voință pentru mânie
‎Toată ziua am stat să meditez
‎Poate exagerez
‎Să mă cuprindă ‎Ca glasul trenurilor
‎Port o ancoră ‎Care mă tot afundă
‎De vocea-mi liberă mă poartă departe ‎Puterea-mi împarte
‎Vorbele mi se opresc în gât ‎Adevărul nu pot să-l spun
‎E doar o altă noapte în New York
‎Ce de sentimente
‎Lumini și viață în New York
‎Străzi deschise mă poartă spre casă
‎Ia-mă de mână
‎Mă oglindesc în tine
‎Bertie! Unde ești?
‎Aici, sus!
‎Salut!
‎Vestea bună: am găsit duba. ‎Marcellus s-a bucurat.
‎Și cea rea?
‎Ți-a dispărut carnețelul.
‎Aia e! Nu-mi mai trebuie.
‎Ai găsit cântecul?
‎Rătăcirea prin oraș ‎l-a adus pe el la mine.
‎Jucăm „Găsește-te”, Bertie?
‎Nu te răpim.
‎Mi-e bine așa.
‎Subtitrarea: Liana Oprea