EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Den er original Akkurat som meg!
Vi er en gjeng man kan stole på
Som stiller opp Vi gjør hverandre bedre
Selv om ting går oss imot Med deg kan jeg klare alt
Vi er et lag Som gjør hverandre bedre
Vi gjør hverandre bedre
BLØFFMAKEREN TONY
Nam-nam.
Nam.
-Tony, hva skjer? -Det er foreldrene mine.
-Er de endelig døde? -Enda verre! De kommer på besøk.
Hva? Jeg elsker besøk av pappa. Til jeg tror at jeg har skuffet ham.
Men så har jeg ikke det. Men en dag, kanskje.
Jeg elsker foreldrene mine.
Men etter at jeg sluttet som forbryter og begynte med pizza,
respekterer de meg ikke.
-Å, kom igjen. -Nei!
Forfedrene mine har vært lurendreiere,
tyver, skurker, bondefangere, bløffmakere, sjarlataner,
bedragere, svindlere, falsknere, rømlinger og taskenspillere.
Stilig.
Om man ikke snyter eller stjeler, er man en fiasko.
Du lever ut din drøm. Foreldrene dine må se det. Stedet er imponerende.
Hva om vi sammen får det til å skinne?
-De skal få se hvor imponerende du er. -Ville dere gjøre det for meg?
Selvsagt. Du må bare friskes opp litt.
-De er ikke her ennå. -Bare litt til.
-Vi ser dem ikke ennå. -Og… ja.
-Jøss. -Jeg er så nervøs at føttene mine svetter.
Det gjør ingenting. Voilà. Jeg er enestående.
-Ikke en hilsen engang? Så uhøflig. -De kommer i dag, ikke sant?
Tjo hei!
Tonys foreldre?
Hva sa jeg? Den billigste reisemåten.
Jeg foretrekker ekspresspost. Håret mitt er bustete.
-Er dette stedet? -Det er adressen vi fikk.
Det hemmelige kasinoet må være på bakrommet.
Uansett, vi har visst noen ofre her.
Hvem vil spille litt hasard?
Hvem kan spille kort når man kan spise så god pizza?
Alia. Alia?
Å ja. Dette er den pizzarestauranten jeg liker best.
-Skorpen er god, og det er osten også. -Dette stedet må gå bra.
Greit, ro dere ned.
-Ungen min. -Mamma!
Pappa!
Kom her.
Så hvem har du stjålet pizzastedet fra?
Nei, jeg har ikke stjålet det.
En pizzarestaurant er et overbevisende skalkeskjul.
-Den er ikke det. Den er lovlig. -Nei, Tony!
Vi oppdro deg bedre enn som så. Du knuser din mors hjerte!
Ikke gråt. Jeg tjener masse penger.
Jeg er som en ordfører her. Se. Ut, alle sammen!
Dette er nå et privat spisested.
-De må være viktige. -Det må være guvernøren
eller stebarna hans.
-De viktigste i byen kommer hit. -Hvor mye tjener du?
Fetteren din, Tonzini jr., tjener 6000 om dagen
på klesvask og hvitvasking.
To ganger så mye. Jeg har en personlig assistent.
Hei! Gå vekk! Få det av meg. Gå vekk.
Hei. Vær så god… sitt ned.
Vel, takk for det.
En av mine fineste pizzaer kommer straks.
Noe her inne må være stjålet.
Jeg hører at dere har kjent Tony siden han ble født?
-Ja, jeg fødte ham. -Fascinerende.
-Jeg aner ikke hvordan fødsler fungerer. -Ok, takk, assistent. Vær så god.
-Hva er det? -Det er pizza.
-Er det alt? -Bare smak.
-Ikke noe skurkaktig? -Nei.
Hva ville forfedrene sagt?
Du oppgir familietradisjonen med å stjele og svindle for å lage pizza.
Jeg gjør det jeg elsker.
Jeg lager nydelige pizzaer og selger dem til kunder.
Og det står her på laptopen min at du har fått 5678 e-poster.
Og…
Banantelefon. Hallo? Et møte?
Presidenten vil møte deg. Og gi deg en medalje for pizzaene.
Jeg stjal denne fra en måke som stjal den fra en mann.
Kan presidenten gjøre det?
Assistent!
Avlys presidenten og hent forretningshelikopteret mitt.
Jeg vil vise dem fremtiden til pizzaimperiet mitt.
Ja vel.
-Ikke overdriv nå. -Er det et helikopter?
Sir Tony, kjære gjester, gullvognen deres er her.
Det er et stort helikopter.
-Mye gull på dette her. -Dette er fint.
Setene er litt stive. Fortell meg mer om imperiet.
Tenk deg de små pizzastedene mine så langt øyet rekker.
Hele veien til Jersey.
Pizzasteder på hvert hjørne med mitt smilende fjes på alle.
Et sted der folk går og deler nydelig pizza.
Og uansett hvor du går, blir du behandlet som familie.
Mamma, pappa, jeg skal starte filialer!
-Hvor er svindelen? -Tar du ikke over noens område?
-Du tar livet av meg. -Jeg kan åpne steder i Philadelphia.
Hvor er dyktigheten? Fordelen? Da fetteren din åpnet filialer, var han…
Er det ikke nok? Vi er i mitt helikopter, og dere er ikke imponerte?
-Jeg vet ikke. Er det stjålet? -For pepperoniens skyld, nei.
Jeg skjønner ikke. Hold meg, jeg er redd.
-Hvor er det blitt av bløffmakeren Tony? -Jeg er her, mamma.
Å, hjertet mitt! Han har vært borte for lenge.
Han må hjem og bli en skurk igjen!
God idé. Og vi kan besøke Tonzini jr.
Vi skal ikke besøke Tonzini jr.!
Unna vei. Jeg skal lande.
-Rolig, Tony. -Ikke si sånt. Du er ikke faren min!
Du har rett. Beklager.
-Bli med oss hjem i hvert fall. -Jeg er på vei hjem!
Hva skjedde? Du store miah!
Ikke skiltet. Vi brukte måneder på det.
-Har du rast fra deg? -Nei, det har jeg ikke.
Jeg blir aldri god nok.
Om jeg ikke kan imponere dere med presidenten og et helikopter, gir jeg opp.
Alt var løgn. Vennene mine hjalp meg å pynte opp stedet
og meg selv, så dere skulle bli stolte av meg.
Men jeg skal være ærlig.
Jeg elsker å lage pizza og er flink til det.
Jeg driver en ordentlig virksomhet og tjener penger.
Om det ikke er nok, får det så være.
Dere skulle bare bli stolte av meg.
-Har du hørt? -Lot som om han kjente presidenten?
Han fikk med hele nabolaget. Vår lille Tony lurte oss.
Jeg visste at du alltid ville være vår lille bløffmaker.
Du lurte oss trill rundt.
Vil du vise oss hvordan restauranten virkelig er?
Og han sa at han avlyste prisen fra presidenten. Dere skulle sett det.
Presidenten vil treffe Tony? Tøys. Jeg ble lurt.
Fersk pizza.
Å, Tony. Vi er stolte av deg.
Og vennene dine, som lurte oss.
Og vet dere noe mer? Jeg fikk mozzarellaen fra gamle kuer billig.
Og jeg kan ærlig si at den osten er gammel nok.
Takk for at vi fikk låne helikopteret. Jeg vil gjerne presentere deg for…
Vent litt. Hvor ble det av dem?
Nei, det er spaken han dro i. Så du ikke at han fløy det?
Nå har jeg det!
Takk for helikopteret, vennen til Tony. Det var for bra til å la være.
-Ciao, tapere! -Ciao!
-Vi har alles passord. -Imponerende.
Beklager.
Å, ta det med ro. Jeg har villet kjøpe et nytt uansett.
Å nei, de stjal laptopen min også.
Tekst: S. Marum