‫"זה מקורי"‬
‫כמוני.‬
‫"מי לא זקוק לתמיכה כזאת?‬
‫כדי לנסות להשתפר ביחד‬
‫העולם יכול לטעות והקושי מחשל‬
‫השייכות… תחושה כה משמחת‬
‫תחושה כה משמחת"‬
‫- טוני - פיצרייה -‬
‫טוני, מה קורה?‬
‫אלה ההורים שלי.‬
‫הם סוף סוף מתו?‬
‫גרוע מזה! הם באים לבקר.‬
‫מה? אני אוהב שאבא שלי מבקר אותי.‬
‫עד שאני חושש שאכזבתי אותו. אבל לא אכזבתי.‬
‫אבל… יום אחד אולי באמת אאכזב.‬
‫אני אוהב את הוריי. באמת.‬
‫אבל מאז שהפסקתי לבצע פשעים‬ ‫והקמתי עסק פיצה חוקי,‬
‫הם הפסיקו לכבד אותי.‬
‫בחייך.‬
‫לא!‬
‫אני מגיע משורה ארוכה של נוכלים,‬
‫גנבים, רמאים, כייסים, עושקים,‬ ‫"סחבנים", "מרימים", פושעים,‬
‫מפלחים, שרלטנים, זייפנים, בוזזים וחומסים.‬
‫מגניב.‬
‫בעיניהם, אם אתה לא מרמה או גונב,‬ ‫אתה כישלון.‬
‫טוני, אתה חי את החלום,‬ ‫ועל הוריך לראות את זה.‬
‫המקום הזה מרשים.‬
‫אולי נעזור לך לטפח אותו קצת כדי שיבריק?‬
‫נעזור להראות להם כמה אתה מרשים.‬
‫תעשו את זה? בשבילי?‬
‫כמובן. אתה זקוק למהפך קטן, מותק.‬
‫הם עדיין לא כאן.‬
‫רק עוד קצת.‬
‫עוד לא ראינו אותם.‬ ‫-ו… כן.‬
‫וואו.‬
‫אני כל כך לחוץ שרגליי מזיעות.‬
‫זה לא משנה. בבקשה. אסור לגעת בי.‬
‫אפילו לא שלום? איזו גסות רוח.‬
‫הם באים היום, נכון?‬
‫אלה-אופ!‬
‫ההורים של טוני?‬
‫מה אמרתי לך? צורת התחבורה הזולה מכולן.‬
‫אמרתי לך, אני מעדיפה דואר מהיר.‬ ‫השיער שלי מבולגן!‬
‫את בטוחה שזה המקום?‬ ‫-זו הכתובת שהוא נתן לי.‬
‫הקזינו הלא חוקי בטח מאחור.‬
‫בכל מקרה, נראה שיש לנו פה שתי מטרות.‬
‫עכשיו, מי מוכן למשחק מזל קטן?‬
‫מי יכול לשחק קלפים כשיש פיצה טעימה כל כך?‬
‫אליה?‬
‫נכון. זו הפיצרייה האהובה עליי בעיר.‬
‫הבצק טוב וגם הגבינה.‬
‫המקום הזה בטח מצליח.‬
‫בסדר, תירגעו.‬
‫התינוק שלי!‬
‫אימא!‬
‫אבא!‬
‫בוא הנה.‬
‫אז ממי גנבת את הפיצרייה?‬
‫לא, אבא, לא גנבתי.‬
‫טוני, פיצרייה היא סיפור כיסוי משכנע.‬
‫זה לא סיפור כיסוי, אימא. זה חוקי.‬
‫טוני! לא!‬
‫חשבתי שחינכנו אותך טוב מזה.‬
‫אתה שובר לאמך את הלב!‬
‫אימא, אל תבכי. העסק פורח. זו פרת מזומנים.‬
‫אני כמו ראש העיר של המקום הזה. תראו.‬
‫כולם לצאת!‬
‫עכשיו זו מסעדה פרטית.‬
‫הם בטח אח"מים.‬ ‫ -הוא בטח המושל או…‬
‫שאלה ילדיו החורגים של המושל.‬ ‫-המקום מושך…‬
‫כמה כסף אתה מרוויח?‬
‫בן הדוד שלך, טונזיני ג'וניור,‬ ‫מרוויח 6,000 ביום‬
‫עם עסק הכביסה/הלבנה שלו.‬
‫כפליים, אבא. יש לי אפילו עוזר אישי משלי.‬
‫היי! תורידו את זה!‬
‫תורידו את זה. רד ממני!‬
‫שלום. בבקשה.‬
‫הצטרפו אלינו.‬
‫ובכן, שלום, שלום, אדוני.‬
‫אחת הפיצות הכי טובות שלי תגיע מייד.‬
‫משהו כאן חייב להיות גנוב.‬
‫אז שמעתי שאתם מכירים את טוני‬ ‫מאז שנולד, נכון?‬
‫כן.‬
‫אני ילדתי אותו.‬
‫מרתק.‬
‫אין לי מושג איך תהליך הלידה עובד.‬
‫בסדר, תודה, עוזר. הנה לכם.‬
‫מה זה?‬
‫זו פיצה, אימא.‬
‫זה הכול?‬
‫פשוט תטעם.‬
‫אין פה שום נוכלות?‬ ‫-אין.‬
‫מה אבות אבותיך היו חושבים?‬ ‫לוותר על מסורת הגנבה והנוכלות‬
‫כדי להכין פיצות קטנות.‬
‫אני עושה מה שאני אוהב, אבא:‬
‫מכין פיצות טעימות‬ ‫ומוכר אותן ללקוחות שמשלמים.‬
‫וכתוב כאן, במחשב הנייד שלי,‬
‫שגם קיבלת 5,678 מיילים.‬
‫ו…‬
‫שיחה בטלפון הבננה. שלום? פגישה?‬
‫סר טוני, הנשיא רוצה להיפגש איתך,‬ ‫ולתת לך מדליה על הפיצה.‬
‫גנבתי את הנקניקייה משחף שגנב אותה מגבר.‬
‫הנשיא שלך יכול לעשות את זה?‬
‫עוזר!‬
‫בטל עם הנשיא ותביא את המסוק של העסק.‬
‫אני רוצה להראות להורים שלי‬ ‫את העתיד של אימפריית הפיצה שלי.‬
‫אה… כן, אדוני.‬
‫בוא לא נקדים את המאוחר.‬ ‫-זה מסוק?‬
‫סר טוני, אורחים מכובדים,‬ ‫מרכבת הזהב שלכם הגיעה.‬
‫זה מסוק די גדול.‬
‫יש פה הרבה זהב.‬
‫זה נחמד.‬
‫המושבים קצת נוקשים.‬ ‫ספר לי עוד על האימפריה הזאת, בני.‬
‫דמיינו את הפיצות הקטנות של הילד שלכם,‬ ‫עד קצה האופק.‬
‫כל הדרך לג'רזי.‬
‫פיצריות בכל פינה, עם הפרצוף המחייך ‬ ‫של הילד שלכם על כל אחת.‬
‫מקום שבו אנשים מתאספים‬ ‫וחולקים משולשים טעימים,‬
‫ולא משנה באיזה "טוני" אתה,‬ ‫אנחנו מתייחסים אליך כמו אל משפחה.‬
‫אימא, אבא, אפתח רשת!‬
‫והתרמית?‬
‫אתה לא נכנס לשטח של אף אחד?‬ ‫אתה הורג אותי.‬
‫כלומר, אולי אפתח כמה חנויות בפילדלפיה.‬
‫איפה המיומנות? הנוכלות?‬
‫כשבן דוד שלך הפך את עסקי‬ ‫הכביסה/הלבנה‬‫ ‬‫שלו לרשת…‬
‫איך זה לא מספיק?‬
‫אנחנו במסוק של העסק שלי‬ ‫ואתם עדיין לא מתרשמים?‬
‫אני לא יודע. גנבת אותו?‬
‫למען אהבת הפפרוני, לא גנבתי אותו!‬
‫אני לא מבין. אימא, תחזיקי אותי, אני פוחד.‬
‫לאן נעלם טוני מזויפוני הקטן שלי?‬
‫אני פה, אימא.‬
‫התקף לב! יודעת מה? הוא נעדר זמן רב מדי. ‬
‫אולי נחזיר אותו ונדאג שיהיה שוב רמאי.‬
‫רעיון נפלא. ונוכל לבקר את טונזיני ג'וניור.‬
‫לא נבקר את טונזיני ג'וניור!‬
‫זוז! אני מנחית את הדבר הזה!‬
‫יצב אותו, טוני.‬ ‫-אל תגיד לי מה לעשות! אתה לא אבי!‬
‫אתה צודק. מצטער.‬
‫בוא איתנו הביתה, בבקשה!‬
‫אני אכן בדרך הביתה!‬
‫מה קרה? באגו-מא-מיה!‬
‫- טוני -‬
‫לא השלט. השקענו בו חודשים.‬
‫הוצאת הכול מהמערכת שלך?‬
‫לא. אני לא.‬
‫לעולם לא אצליח לרצות אתכם.‬
‫אם אני לא יכול להרשים אתכם בכך שאני מכיר‬ ‫את הנשיא ועם המסוק שלי, אני מוותר!‬
‫הכול היה שקר.‬
‫החברים שלי עזרו לי לשפץ את המסעדה‬
‫ואת עצמי כדי שאיראה מוצלח בטירוף‬ ‫וסוף סוף תתגאו בי,‬
‫אבל אני מתוודה.‬
‫אימא, אבא, אני אוהב להכין פיצות,‬ ‫ואני טוב בזה.‬
‫אני מנהל עסק חוקי ואני מרוויח יפה.‬
‫אם זה לא מספיק כדי להרשים אתכם, שיהיה.‬
‫רק רציתי שתתגאו בי.‬
‫את מאמינה?‬
‫העמיד פנים שהוא מכיר את הנשיא?‬
‫שיתף בזה את כל השכונה?‬
‫טוני הקטן עבד עלינו.‬
‫ידעתי שתמיד תהיה הרמאי הקטן שלנו.‬
‫הצלחת לעבוד עלינו, בן.‬
‫למה שלא תראה לנו איך החנות שלך באמת?‬
‫והוא אמר לנו שהוא ביטל‬ ‫את קבלת הפרס שלו מהנשיא.‬
‫חבל שלא ראיתם.‬
‫הנשיא רוצה את טוני שלי?‬ ‫בטח עובדים עליי. ועבדו עליי!‬
‫פיצה טרייה.‬
‫טוני, טוני, טוני. אנחנו גאים בך…‬
‫ובחברים שלך על כך שעבדתם עלינו.‬
‫יודע מה עוד?‬
‫מחיר המוצרלה מהפרות הזקנות‬ ‫היה שוד לאור יום… לכבודך!‬
‫ואני יכול לומר בכנות שגיל הגבינה הוא חוקי.‬
‫היי, מר בוארגרד,‬ ‫תודה שהשאלת לנו את המסוק שלך.‬
‫אבקש להציג בפניך רשמית את…‬
‫רגע… רק שנייה.‬
‫לאן הם הלכו?‬
‫לא, זה מה שהוא משך.‬
‫לא הסתכלת כשהטיס את זה בבוקר?‬
‫הצלחתי!‬
‫היי, תודה על המסוק העסקי, חבר של טוני.‬
‫לא יכולנו לוותר עליו.‬
‫צ'או, פראיירים!‬ ‫-צ'או!‬
‫השגנו את הסיסמאות של כולם!‬ ‫-כבוד.‬
‫סליחה, מר בוארגרד.‬
‫אל תדאג.‬
‫גם ככה אני מחפש סיבה לקנות מסוק חדש.‬
‫לא! הם גנבו גם את המחשב הנייד שלי.‬
‫תרגום כתוביות: רינת זוהר-מנחם‬