Оригінальний —
Як я!
Гуртом триматися добре нам —
І тільки так, Бо так ми нездоланні!
Хай світ скупий до нас, Та ще настане час!
Це добрий знак — Разом ми бездоганні!
«ПЕРЕЖИТИ СПЕКУ»
Екстрене оголошення від мера:
щоб пережити спеку, пийте воду,
бо температура сьогодні б'є всі рекорди!
Спека аномальна, тож стережіться!
Хочу фруктового льоду!
Посуньтеся, Тоні йде!
Пече!
Надто парко для мого хутра.
Надто парко для стількох зайців у моєму фонтані.
Тобі не смердить вареною рибою?
Я надто дорогий для вас!
Чого ви кричите?
Берті! Ти льоду на всіх принесла?
Ну, я спробувала.
Воно тепле, як слина.
Що робити? З цією спекою жити не хочеться.
Дивіться! Там кроко-хлопчик!
І він у затінку.
Це тільки мені здається, що тінь меншає?
Покажись лікареві, ти потієш.
Це тільки я бачу порятунок просто над нами?
Татова яхта? Він поїхав по роботі. Я обіцяв стерегти її.
Просто уяви, яка це прохолода,
цей океанський бриз, що провітрює луску!
Ну ж бо! Ми тут страждаємо!
Твій тато не хотів би, щоб ми страждали, еге?
Не хотів би. Але я чесно стережу яхту. Хочу показати, який я відповідальний син.
То й покажеш!
На борту чи ні, ти все одно її стережеш, еге ж?
А це непогана лазівка в угоді.
Арло.
Ого, дівчинко. Давно ти носиш це розкішне танкіні?
Арло, я готова до королівського освіження.
Будь ласочка!
Добре! Лізьмо на яхту, але не відпливаймо далеко від «Сісайду».
Тебе так легко переконати!
Відповідальні сини теж освіжаються. Що може піти не так?
-О так! -Так!
Щасливої дороги!
15 хвилин свіжого океанського повітря — це кайф. Ну, все, час додому.
Жартуєш?
Свято тільки починається!
-Тато? -Він як грецький бог!
Чи ж не красунчик? Запроси мене до танцю, товстосуме.
Так, забери мене в тропічний рай.
Марселусе, будь обережний з татом.
Дитино, в каталажці мене прозвали Лука-Обережна Рука.
О ні.
Але часом мене ще прозивали Потап-Криволап.
Як же ж мені прохолодно і свіжо!
Оце здоровило.
Круто, дресирована змія.
Привіт, красуне. Як тебе звати?
-О так! -Клас!
-Дитя, що ти тут робиш? Вечірка внизу. -Несу вахту, стережу яхту.
-Звідси все видно. -Зазвичай мені до одного місця, де ти є,
але душа болить дивитися, скільки всього ти пропускаєш.
-Але ж моя вахта! -Скінчилася.
Кльово!
Бач? А я що казав?
Чудовий день.
Шкода, що час додому.
Сонце майже зайшло, можна ще трішки?
-Будь ласка. -Просимо.
-Давай, Арло! -Будь ласочка!
Ну, пара хвилин це таке.
-О, а це хто? -Де ти був? Це Пеґґі, дресирована змія.
-Ага, це Пеґґі. -Ти що, з дуба впав?
Ну, як скажете.
Це було прекрасно.
Час додому, поки не стемніло. Добре, що «Сісайд» близь…
Цікаво. Я його не бачу.
Що? Де це він?
Куди поділася земля?
Де «Сісайд»?
Я стеріг яхту, але не встеріг «Сісайд»!
Ансель мене вб'є!
Тобто «тато»?
Буде Ансель, коли відмовиться від мене!
Ми щойно возз'єдналися, а я все зіпсував!
Це не я панікую, а ти! Без паніки!
Будиночок — це, мабуть, квартира Анселя. «Сісайд»!
Ось, усе добре. Ми пливемо додому. Вранці будемо на «Сісайді». Ходи танцювати!
Який був би жах, якби ми заблукали чи розбили яхту!
Я б здобув премію «Найгірший син року».
Або й усіх часів.
Погана змія!
Та вона грається.
Прикольно.
Вона обіймає нас.
Забери щупальця від мого хутра, тварюко!
Вибач.
Я не хотіла.
З ноги!
Не руш колонок, гадино!
Ми думали, що ти дресирована!
Я дуже поважаю всіх членів царства тварин!
Не впусти підсилювач!
Пробач, тату. Я жахливий син.
Я обіцяв стерегти яхту,
то й стерегтиму її, аж до самого дна.
Я спочину на морському дні навіки!
Арло, треба тікати.
Як ти?
Тато довірив мені яхту. Я знав, не варто виходити в море, але вийшов.
Тепер він не довірятиме власному синові.
-Що це за звук? Це акули? Ненавиджу акул! -Я надто талановитий, щоб вмирати!
Це ж не змія?
Ага, ось ви де! Ну ж бо, залазьте, поки не пізно.
Марселусе! Чудесний ти риболюде!
Ти нас врятував!
Ой, фе. Це вже дивно. Але на диво приємно.
Хто гребтиме на шляху додому?
Я, Марселусе. Це я винен, що ми тут.
Я вас доправлю на «Сісайд».
Вибач, що не підтримала. Не треба було тиснути на тебе з яхтою.
Ні, це була моя відповідальність. Я розберуся з наслідками.
Арло!
Арло, де ти? Я повернувся з ділової поїздки в Тампу!
Де ж він подівся?
Арло! Здоров! Дай п'ять.
Вибач, тату. Я наламав дров.
Що сталося?
Я…
Нарешті! Вона тут!
Повільніше, візьми ліворуч!
-А не праворуч? -Ідеально!
Нова модель з конференції яхт у Тампі. Хіба не красуня? І стільки покращень!
Нові колонки!
Дякую, що звільнив для неї місце. Стара в гаражі?
Ні. Пробач, тату.
Ми вийшли в море, на нас напав гігантський восьминіг, і яхта затонула.
Якщо виженеш мене з «Сісайду» і не любитимеш…
я зрозумію.
Оце робоча етика, якої я очікую від своїх будівельників.
Просити пробачення, а не дозволу!
Молодець…
Ні, тобто… ти вчинив дуже безвідповідально.
Треба було… попросити в мене дозволу?
Я такий непослух.
Як мені це виправити?
Заплатити? Ось мої заощадження.
Ого, цього зовсім не вистачить.
Треба було піти на дно разом з яхтою!
Гей, поглянь на мене.
Я радий, що ви з друзями живі.
Яхта — це просто річ. Її можна поміняти.
Я її щойно й поміняв!
Але ти — незамінний, Арло. Мені важливо тільки те, що ти живий.
Божечку.
Це так зворушливо.
-Я сумую за татком. -Дай додивитися до кінця.
То ти не зненавидиш мене до смерті?
Ні. Я люблю тебе більше за будь-яку яхту, дитино.
Слухай, я б міг тобі відплатити, якби ти мені щось платив.
Не так швидко.
МАСИВ «СІСАЙД»
Переклад субтитрів: Тарас Малкович