Оригінальний —
Як я!
Гуртом триматися добре нам —
І тільки так, Бо так ми нездоланні!
Хай світ скупий до нас, Та ще настане час!
Це добрий знак — Разом ми бездоганні!
Джеромео,
Не йди від нас,
Джеромео!
Джеромео відійшов передчасно.
Я не встиг вигадати, як з нього нажитися!
Тортик Джеромео на свято.
Смерть, смерть, смерть…
Що ви робите?
Це ж мало бути свято.
Так і є. Свято життя Джеромео, бо він, бачиш…
Друзі, він не помер.
Він просто засмучений незрозуміло чим.
Бачите, він живий.
Та хіба це життя, га? Еге ж? Дотепно я?
Не хвилюйся, я з тобою.
Він трохи пласкіший, ніж завжди, але живий.
То що, не палимо?
-Гей! -Бляха!
Дідько!
МАСИВ «СІСАЙД»
Я тебе таким не бачив. Що сталося?
Чекай, Джеромео, я тут думаю.
Коли мені погано, я завжди смикаю всім, чим можу, щоб відволіктися.
Руки. Ноги.
Хвіст. Тулуб.
Голова.
О Боже! У тебе приступ!
Арло! Ти живий? Тобі посилка.
О, привіт, Тао.
Це я не для себе старався. Хочу підбадьорити Джеромео.
-Він пласкіший, ніж завжди. -Скажи?
Не знаю, що з ним.
Я влаштував свято, а він…
Мені це не дивно. Ненавиджу свята. Бути центром уваги не завжди приємно.
Ненавидиш свята?
На святі мого 11-річчя батьки змусили мене танцювати зі стрічкою перед усім містом.
-Ти через це засмутився? -Відтоді ми не розмовляємо.
То ось що це означає.
Ти хочеш побути сам, як Берті.
Звиняй. Занизько.
Вже майже.
Ось так. Ой.
Ні… ну гаразд.
Влаштовуйся зручненько. Відпочинь.
Непогано, еге?
Мабуть, атмосфера не та.
Я знаю, чого бракує.
Хелловінської ілюмінації. Для затишку.
М'яке світло сюди так пасуватиме.
Тепер краще, друже?
Усе одно не те? Чого ж нам бракує?
Я знаю. Музики! Я поставлю улюблену платівку.
«ДЯДЬКО СЕМ РАХУЄ КВАСОЛИНИ»
Була у мене дівчина Й квасольки на обід,
Вона була красуня, та й я ще був не дід,
Та хтось усі квасольки порубав.
І раз, і два, І порубали квасолини —
Тепер я сам усі поїм, Із ночі аж до днини —
То хто ж усі квасольки порубав?
І раз, і два, і три, Усі квасольки порубали —
І на столі у кухні їх гарненько розклали…
Ну, якщо це тебе не веселить, що ж ти хочеш?
А! Тю! Це ж очевидно. Я знаю.
Ти не хочеш відпочинку. Ти хочеш вражень.
Так! Я мав би здогадатися.
Ти хочеш мурашок по шкірі.
Може, злетимо зі скелі на дельтаплані і приземлимося на коня на бігу?
Зіскочимо зі скелі на коні? Хоч це й небезпечно.
Але в шоломі кінь не розіб'ється.
Де ж мені знайти шолом для коня?
Може, у Фурлеції є?
Ти їй не кажи, але в неї голова, як у коня.
Джеромео? Джеромео?
Джеромео!
Джеромео, чекай! Ти ж без шолома!
Безпека понад усе!
Джеромео, ти куди?
Джеромео!
Я Джеромео. Хто питає?
-І я Джеромео. -Це моє прізвище. Хто питає?
Ой, вибачте. Я шукаю свого жабуна.
Слизький, смердить цвілим сиром. Схожий на… нього!
Друже, повернися! Чекай!
Ні, куди ж ти?
А як же ж дельтаплан?
Вибачте, офіцере. Мій жабун зник.
-Я не з поліції. -Він сів на ровер і може бути де завгодно.
Ровери дають в оренду в парку через квартал.
Дякую, офіцере… тобто мем.
Звідки він дізнався?
Згортаймо операцію. Нас викрили.
Джеромео!
Де ти?
Що я зробив не так?
Вибачте. Можна?
Дякую. Важкий був день.
Я втратив найкращого друга.
Ні-ні! Він не помер.
Просто він сумує. Я думав, що знаю Джеромео, як свій хвіст.
Ми разом виросли, він завжди був зі мною.
Я не друг, якщо не можу його звеселити.
Вибачте, що балакаю. Мені легше.
Ви чудовий слухач.
Думаю, часом нам треба, щоб нас просто вислухали.
Чого ви так дивитеся?
Ой, я зрозумів!
Джеромео хоче, щоб я його вислухав.
Я так старався знайти відповідь, що забув вислухати, в чому річ.
Ви, либонь, якийсь мудрець.
Дякую, пане.
Ну, друже. Я тебе слухаю.
Джеромео!
Я тебе знайшов! Вибач за сьогодні.
Ти хотів виговоритися, так? Я уважно слухаю.
«Болото?» Болото. Ти скучив за болотом.
Сумуєш за домом, друже?
Звісно, так і є. Я з тобою, малий.
Я знаю, куди піти!
Це, звісно, не дім, але тут збіса гарно, еге ж?
Точно як на болоті.
Я теж за ним скучив. І за Едмі.
Цікаво, що вона зараз робить.
Любий Арло, здається, справи на болоті трохи кепські.
Переклад субтитрів: Тарас Малкович