Оригінальний —
Як я!
Гуртом триматися добре нам —
І тільки так, Бо так ми нездоланні!
Хай світ скупий до нас, Та ще настане час!
Це добрий знак — Разом ми бездоганні!
Гей! Я Арло!
Люди, а де Берті?
Берті!
-Берті, де ти? -Здоров!
Мої ідеальні риб'ячі нори…
Берті!
Агов! Я тут їду!
Привіт! Я тут іду!
Берті, ось ти де!
Вибач.
Та нічого.
Я дала їм місце для росту, тож будь обережний з рештою.
Ти що, їх усі посадила?
Останні пару тижнів цим займалася.
Садівництво мені як медитація.
Люблю тишу.
Ну, тут зазвичай…
Тут зазвичай…
Зазвичай тут…
Зупиніть ваш моноцикл!
Так класно! Що мені зробити?
Мо, паркан, щоб ніхто їх не топтав?
Ой, та я не знаю…
Що?
Дякую, Арло.
Давай молоток, я допоможу.
Ой, яка краса.
Ну, до зустрічі, Арло. А я тут побуду, і…
І це паркан?
Та він ні до чого!
-Стриб — і все. -Та нормальний паркан.
-Я покажу. -Не треба!
Бач? А якщо тут пройде гурт божевільних стрибунів?
Я не думаю, що…
Ні! Тільки не стрибуни!
Дай 20$ і я зведу нормальний паркан.
Дякую, не треба.
Добре, на шару. За те, що люблю вас двох.
О, а я — вас двох!
Дуже-дуже…
О, він пішов.
Ну, почнімо!
О, а браму забув.
Нічого, перестрибну.
Паркан працює!
Кльово!
Слухайте, а гарна земля.
Можна посадити помідори для томатного соусу.
І не треба буде кланятися томатному магнатові,
тому рекетирові, що підімнув під себе томатний ринок!
-Мені? -Ні, Семмі, це я так пару випускаю.
А й справді, класна земля. У мене ідея.
-Знаєте, що можна зробити? -Зацідити магнатові в помідори?
Ні! Можна зробити тут Громадський сад!
-Берті, потримаєш? -Ага, так.
На всіх вистачить.
Тоні виростить помідори, Алія — котячу м'яту.
Фурлеціє, посадиш кокоси!
Це ж мій бізнес-план — власний кондиціонер для волосся! Бачиш наскрізь.
Звучить гамірно і… людно.
Ага, круто, правда? Па-па, самотній садочку!
Привіт, громадський саде!
Підспівуйте!
Тим, що маю, хочу ділитись,
Тільки так можу насолодитись.
Місце там, місце там Для усіх громад!
О так!
Попрацюю і полежу на пузі, А зі мною — всі мої друзі.
Тут копни, там ливни, це громадський сад!
Давай
Турбуватись про те, що з любов'ю росте Під ногами!
У громадський сад Запроси усіх своїх,
У громадський сад
Клич її, його і їх.
Берімо лопати, і нумо копати,
Копати!
Берімо лопати Це наш громадський сад!
Громадський сад!
Маєш ти,
Маю я!
Отак!
Давай
Турбуватись про те, що з любов'ю росте Під ногами!
У громадський сад Запроси усіх своїх,
У громадський сад
Клич її, його і їх.
Берімо лопати, і нумо копати,
Копати!
Берімо лопати Це наш громадський сад!
Він з любов'ю росте,
Це наш громадський сад!
МАСИВ «СІСАЙД»
Не спіймаєш!
У громадський сад!
Пробач, Берті, я наступив на твою… квітку?
Куди це пішла Берті разом з квіткою?
А хіба ділянка Берті — не отам десь?
Я збіса певен, що таки тутечки.
Арло! Йоу!
А що, як квітка Берті встала і пішла?
Бісова ковінька!
Стоп, це ж неможливо.
Берті!
Берті! Де ж ти?
Берті!
Берті?
Де твоя квітка?
А, ось вона.
А ось і ти.
Чого ти під ліжком? І чому твоя квітка не в саду?
Бо так мені краще.
Люблю ділити з людьми почуття, але тут щось не те. Ходи в сад.
Там тепер все інакше.
Ага, набагато краще, коли там всі разом,
правда ж?
Там усім дуже весело,
але надто гамірно.
Я вже не зможу побути там на самоті, як колись.
А, це ми виправимо.
Давай зробимо…
-Години Берті! Який тобі час підходить? -Мило з твого боку, але не те.
Я не розумію!
Як це пояснити по-арлівськи?
Хоч на хвилину Хто б лишив мене саму?
Моя мова!
Хоч на хвилину Пояснити це кому?
Часом навіть зернинці Треба місце, щоб рости.
Часом навіть рослинці Треба місце, щоб цвісти.
Так люблю, як мене Вітерець огортає —
Бо це і є життя.
І до рідного місця Мене повертає —
Я тішусь, як дитя.
Так люблю, як мене Вітерець огортає —
Бо це і є життя.
І до рідного місця Мене повертає —
Я тішусь, як дитя.
Це моє місце сили
Так люблю, як мене Вітерець огортає —
Бо це і є життя.
І до рідного місця Мене повертає —
Я тішусь, як дитя.
Часом навіть зернинці Треба місце, щоб рости.
Часом навіть рослинці Треба місце, щоб цвісти.
Берті, диви!
Я в небі! Тобто на вікні.
-Ага! -Здоров!
Бачиш мене?
Як вони…
Я тут! Фурлеціє, хутко, вона вже йде.
Я стараюся. Не приспішуй мене. Дякую.
Здоров, Берті.
Я не спала!
І що це все таке?
З твоєї пісні я зрозумів, що ми різні. Я от не люблю бути на самоті.
Ага, я знаю.
Але мені й не треба любити, я з заплющеними очима бачу
і знаю, як час для себе важливий
для тебе!
Тож це — тобі.
Ого!
Ого.
Глянь на цю усмішку.
Вона майже варта мого зламаного нігтя. Майже.
Вона справді щаслива. Час ушиватися.
-Цікаво, як там мої помідори? -Певне, ростуть на ділянці Берті.
Купа місця для росту.
Переклад субтитрів: Тарас Малкович