‫"זה מקורי"‬
‫כמוני.‬
‫"מי לא זקוק לתמיכה כזאת?‬
‫כדי לנסות להשתפר ביחד‬
‫העולם יכול לטעות והקושי מחשל‬
‫השייכות… תחושה כה משמחת‬
‫תחושה כה משמחת"‬
‫שלום, חתיך!‬
‫זה שריר חדש? חתיכת… מה?‬
‫כבר הגיע הזמן? יש לי הרגשה שזה יהיה טוב!‬
‫אין כמו השלה טובה.‬
‫איזו שנה, עור ישן!‬ ‫יצאנו מהביצה, פגשנו את אבי.‬
‫למדתי סלנג עירוני. "אח'שלי!" "ימבה!"‬
‫אני אקרא לזה "התקופה שלי כסרטן".‬
‫בוא נשלח אותך לאדמי.‬ ‫היא תתרשם מאוד מבנה המתבגר!‬
‫מתקפת פתע!‬
‫היי.‬
‫רוח רפאים!‬
‫ארלו…‬
‫ארלו!‬
‫מה קורה?‬
‫הייתי בחוץ וכיסחתי את הצורה‬ ‫לכמה פושעים מקומיים… ‬
‫רגע. מה?‬
‫כשראיתי רוח רפאים בחלון החדר שלך.‬
‫רוח רפאים?‬
‫היא הייתה איומה.‬
‫מלאת קשקשים, שקופה וירוקה.‬
‫רוח גסה ונוראית, שנשלחה מממלכה‬ ‫לא ידועה כדי להפחיד את בני התמותה!‬
‫כלומר, זה לא היה כזה נורא, נכון?‬
‫היה סמוך ובטוח שזה היה‬ ‫הדבר הנורא ביותר שראיתי אי פעם,‬
‫והוא ירדוף את כל רגעי הערות שלי‬ ‫עד סוף ימיי בעולם.‬
‫לא הבנתי שהעור שלי…‬
‫שהרוח הזאת מגעילה כל כך.‬
‫מה את עושה?‬
‫אני מטילה כישוף הגנה כדי להדוף רוחות רעות.‬
‫היי, עד כמה ג'רומיאו חשוב לך?‬
‫לא משנה.‬ ‫-את יודעת מה את עושה?‬
‫בטח בי. אני רואה הרבה טלוויזיה.‬
‫יש לך מרווה? אצור מתחם עשבוני.‬
‫אולי תשתמשי באורגנו של טוני‬ ‫שאת מסתובבת איתו?‬
‫כן, אורגנו. לא… נפית החתולים.‬
‫הרוח כזו קרובה שאני כמעט מריחה אותה.‬
‫מה הריח הזה?‬
‫הנה! נראה לי שהשקתה את הצמחים שלי!‬
‫נפטרנו ממנה. אין נוכחות ספקטרלית.‬
‫תודה רבה שהבאת‬ ‫את הבעיה האמיתית הזו לתשומת לבי.‬
‫אני חיה כדי לשרת, מה אוכל לומר?‬
‫בסדר, עור, אני מצטער,‬ ‫אבל לא ידעתי כמה אתה מגעיל.‬
‫אקח אותך לאדמי לפני שמישהו יראה…‬
‫סליחה.‬
‫היי! תחזירי את זה, בבקשה.‬
‫חייב. לשלוח. אותו. אל. אדמי!‬
‫מה?‬
‫הברחתי את רוח הרפאים!‬
‫רוח רפאים?‬
‫כן! נראית בדיוק כמו ארלו, אבל מחרידה.‬
‫חייבת לכסח כמה רוחות!‬
‫אליה, אעזור! אל תתקרבי מדי! אתפוס אותה!‬
‫לא רוחות. הן גרועות מחולדות.‬
‫אוודא שלא יהיו אחוזי דיבוק.‬
‫אחרי יום ארוך וקשה,‬ ‫אין כמו לחלוק משקה עם חבר.‬
‫"בוניסימו."‬
‫"הו, כן‬
‫כן"‬
‫אליה, את חושבת שנוכל, אולי, להניח לרוח?‬
‫אל תרחם על העל-טבעי.‬
‫ערגליות שוקולד!‬
‫זה מבעית!‬
‫מה פספסתי?‬
‫משהו מגעיל ומפחיד הגיע ו…‬
‫כן, ועסקנו בעניינינו…‬
‫והדבר עטה פנימה ו…‬
‫רוח הרפאים לקחה את ארלו.‬
‫רוח רפאים?‬
‫לקחה את ארלו?‬
‫כן, זה בדיוק מה שאמרתי.‬
‫אז… אני צריך שתחזירי לי את העור שלי.‬
‫אני מקווה שלא רואים.‬
‫מה זה?‬
‫זה נורא!‬ ‫-איני יכולה להסיט מבט!‬
‫זה מקומנו, עור.‬
‫נבנה לנו בית בין הדברים הדוחים והמושלכים…‬ ‫בדיוק כמונו.‬
‫"הו, כן"‬
‫לא. אסור לשיר בפח.‬
‫היי, ילד.‬
‫מרסליוס? מה אתה עושה כאן?‬
‫זה בית הנופש שלי.‬
‫אני בא לכאן לפעמים‬ ‫כדי להתרחק מהמזרקה, להירגע,‬
‫ולאכול את הקשה של הפיצה שזורקים.‬
‫זה עוזר לסביבה.‬
‫גם אתה באת בשביל הקשה? שכח מזה. זה שלי.‬
‫לא.‬
‫אני כאן כי… אני לא ראוי לחיות בחברה.‬
‫סוף סוף אתה מבין את זה!‬ ‫זה היה רק עניין של זמן.‬
‫תראה, ילד, למה…‬
‫למה שלא תספר מה קורה‬ ‫למרסליוס החכם והנאה להפליא?‬
‫יש לי סוד נוראי, קשקשי, איום ודוחה.‬
‫אתה רוצה קשה של פיצה?‬
‫ארלו, מה שזה לא יהיה, אעמוד בזה.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫אז פשוט אחלוק, מדוחה לדוחה.‬
‫יש לי… תפקוד של הגוף?‬
‫אני משיל עור עם הגיל.‬
‫זה הכול?‬
‫זה לא מספיק?‬
‫זה אפילו לא בין שלושת הדברים הכי דוחים.‬
‫זה אפילו לא קרוב לנורם הדג ההפוך,‬ ‫שחייב לי חמישה דולרים.‬
‫ילד, אתה חושב שלא ראיתי נשל?‬
‫הייתי באקווריום. כולם שם בזוהמה של כולם.‬
‫הטריק לכך שלא תתבייש… הוא לא להסתיר את זה.‬
‫לכן אני מתלבש ככה!‬
‫אתה חייב לאהוב את העור שלך.‬
‫או את הנשל שלך.‬
‫יודע מה? אתה צודק.‬
‫זה לא עור רע כל כך, נכון?‬
‫תפוס אותו. זה נורא!‬
‫די להעיף אליי, זה מגעיל!‬
‫אליה! את מוכנה? שולחים את זה אלייך!‬
‫זה רחוק מדי!‬
‫אני עומדת להיהפך לכלי…‬
‫תפסתי אותך!‬
‫אוי, לא.‬
‫אליה, מה תעשי?‬
‫היי, ארלו! אני אחסל את הרוח הזאת.‬
‫לנצח!‬
‫בואו ניכנס להילוך גבוה.‬
‫רגע!‬
‫זאת לא רוח רפאים.‬
‫זה חלק ממני.‬
‫עור אליגטור משלי, שהשלתי הבוקר.‬
‫זה… שלך?‬
‫כן. היום למדתי שאני לא צריך להתבייש בגופי‬ ‫אם אני אוהב את עורי.‬
‫אדם חכם לימד אותי.‬
‫זה הייתי אני! אני האדם החכם.‬
‫כוננות אדם חכם! ממש כאן.‬
‫כולם שמעו? אפשר לתעד את הרגע הזה?‬
‫בהתחלה, חשבתי…‬
‫שהדבר המגעיל שגופך עושה מעורר בושה?‬
‫ארלו, כולנו חשבנו שזה יצור מעולם אחר.‬
‫אם זה ממך, זה לא מפחיד בכלל.‬
‫לכולנו יש דברים מוזרים בגוף.‬
‫לפעמים יש לי פרעושים.‬
‫אני מזיע בלילה.‬
‫יבלות מהגיטרה.‬
‫אל תסתכלי עליי. אני מושלמת.‬
‫נכון…‬
‫מה שאליה מנסה לומר זה שכולנו…‬
‫כולנו מגעילים! מגעילים באותה מידה.‬
‫אני אוהב את זה שאתה לח, טוני.‬
‫בחייך.‬
‫מה תעשה עם העור שלך?‬
‫אבדוק איתו את הקרמים לפנים החדשים שלי.‬
‫מצטער, פורלישיה, אבל הוא תפוס.‬
‫- מארלו -‬
‫נו, נו, נו…‬
‫זה כבר הזמן הזה בשנה?‬
‫ילד אליגטור קטן ומתוק שלי.‬
‫מי נמצא כאן?‬
‫תרגום כתוביות: רינת זוהר-מנחם‬