To je originální…
Jako já.
Všichni potřebujeme někoho, kdo nás podrží,
pomůže nám dál. Spolu se stáváme lepšími.
I když svět není vždycky ráj, zlé časy nás posílí.
Patříme k sobě. Spolu jsme krásní.
Spolu jsme krásní…
Ahoj, fešáku!
To je nový sval? Proč? Co…
Že by už byl čas? Mám pocit, že tahle bude dobrá!
Není nad dobré svlečení.
Je to doba, stará kůže. Opustili jsme močál, našli tátu.
Pochytil jsem městský slang. Bodega! Schmear!
Budu tomu říkat „Mé korýšové období“.
Pošlu tě Edmee, bude žasnout, jak jsem vyrostl!
Plíživý útok!
Ahoj.
Duch!
Arlo…
Arlo!
Co se děje?
Umravňovala jsem pár místních flákačů…
Cože?
- …když jsem za tvým oknem viděla ducha. - Ducha?
Bylo to hrozné.
Byl šupinatý, průhledný a zelený.
Odporný strašidelný přízrak
seslaný, aby nás smrtelníky terorizoval!
Tak zlé to snad nebylo, ne?
Ujišťuju tě, že jsem nic hroznějšího neviděla
a bude mě to strašit, co živa budu.
Netušil jsem, že má ků…
že ten duch je tak odporný. Co to děláš?
To je ochranné kouzlo proti zlým duchům.
Jak moc je ti blízký Jeromio?
- Nevadí. - Víš jistě, co děláš?
Věř mi, hodně koukám na televizi.
Máš šalvěj? Na bylinný perimetr.
Co použít to oregano, co máš pořád u sebe?
Ano, oregano. Ne… šantu.
Ten duch je tak blízko, že ho skoro cítím.
Co to tu páchne?
Tamhle je! Zdá se mi, že zalévá květiny.
Myslím, že je pryč. Už ho tu necítím.
Mockrát ti děkuju, žes mě na ten problém upozornila.
Žiju, abych sloužila, co víc říct?
Promiň, kůže, nevěděl jsem, že jsi tak odporná.
Musím tě dostat k Edmee, než někdo další uvidí…
Promiňte.
Hej! Vraťte mi ji, prosím.
Musím ji poslat Edmee!
Co?
Já toho ducha na útěku dostanu!
Ducha?
Jo! Vypadá jako Arlo, ale je hnusný.
Musím dostat pár duchů!
Pomůžu ti! Nechoď moc blízko! Chytnu ho!
Duchy ne. Jsou horší než krysy.
Radši se ujistím, že je neposedli.
Po dlouhém, těžkém dni není nad to, dát si drink s kamarádem.
Bonnisimo.
Jo.
Alie, nemohli bychom toho ducha nechat jít?
Nesympatizuj s nadpřirozenem.
Panenko skákavá!
To je děsivé!
Oč jsem přišla?
O něco odporného, děsivého a…
My si jen hleděli svého…
A vzneslo se to a…
Ten duch unesl Arla.
Duch?
Unesl Arla?
Jo, přesně to jsem teď řekla.
Takže… Pořád tu kůži potřebuju zpátky.
Doufám, že to nikdo nevidí.
Co je to?
To je hrozné!
Nemůžu odtrhnout oči.
Sem patříme, kůže.
Uděláme si domov mezi hnusnými a vyvrženými, jako jsme my.
Ou jé.
Tak to ne. Žádné zpívání v popelnici.
Ahoj, kluku.
Marcellusi? Co tady děláš?
To je můj víkendový dům.
Chodím si sem odpočinout od fontány, relaxovat,
a taky na tyhle vyhozené kůrky od pizzy.
Je to šetrné k životnímu prostředí.
Taky jdeš pro kůrky? Na to zapomeň. Ty jsou moje.
Ne.
Jsem tu, protože… Nemůžu do společnosti.
Konečně sis to uvědomíš!
Byla to jen otázka času.
Hele, chlapče…
Co se svěřit starému dobrému, moudrému
a neuvěřitelně hezkému Marcellusovi?
Mám hrozné, šupinaté odporné a hnusné tajemství.
Dáš si pár kůrek?
Arlo, ať je to cokoli, snesu to.
- Vážně? - Jo.
No, mohl bych ti to říct, jako hnusný hnusnému.
Mám takovou… tělesnou funkci.
Jak rostu, svlékám si kůži.
Nic víc?
To nestačí?
Na mé tři největší hnusy to nemá.
Ani na Norma, rybu,
co mi dluží pět babek.
Svlečenou kůži nevidím prvně.
Byl jsem v nádrži, kde jsme se ráchali ve špíně těch druhých.
Trik, jak se nestydět, je neskrývat to.
Proto nosím tohle!
Musíš milovat kůži, ve které jsi. Nebo nejsi.
Asi máš pravdu.
Není to tak špatná kůže, že?
Chyť to, Tony, je to hrozné!
Nefoukej na mě ten hnus!
Alie! Připravena? Posíláme ti to!
Zaváls to moc daleko!
Stanu se nádobou…
Mám to!
Ale ne.
- Alie, co chceš dělat? - Ahoj, Arlo! Zlikviduju toho ducha.
Navždycky!
Pustím to na plné obrátky.
Počkej!
To není duch.
Je mou součástí.
Je to má kůže, kterou jsem dnes ráno svlékl.
To je… tvoje?
Jo. Už vím, že se
nemusím stydět za své tělo, když miluju kůži, v níž jsem.
Jak řekl někdo moudrý.
To jsem byl já! Já jsem ten moudrý.
Pozor, moudrá osoba! Zde.
Slyšeli to všichni? Můžeme to zaznamenat?
Myslel jsem…
Styděl ses za svou tělesnou funkci?
Všichni jsme mysleli, že je z jiného světa.
Vědět, že je tvá, neděsila by nás.
Všem se nám s těly dějí divné věci.
Třeba já mám občas blechy.
Já se v noci potím.
Mám mozoly od kytary.
Na mě nekoukej, zlato! Já nemám chybu.
Jasně…
Alia chce asi říct, že jsme všichni…
Všichni jsme nechutní! Stejnou měrou.
Líbí se mi, jak jsi vlhký, Tony.
No tak.
Co s tou kůží uděláš?
Můžu na ní otestovat nové zvlhčující krémy.
Promiň, Furlecie, ale už je zamluvená.
Ale ale…
To už přišel ten čas?
Můj sladký aligátorek.
Kohopak to tu máme?
Překlad titulků: Alena Nováková