‫"זה מקורי"‬
‫כמוני!‬
‫"מי לא זקוק לתמיכה כזאת?‬
‫כדי לנסות להשתפר ביחד‬
‫העולם יכול לטעות והקושי מחשל‬
‫השייכות… תחושה כה משמחת‬
‫תחושה כה משמחת"‬
‫- חוף ים על שפת ים -‬
‫הטיילת ממש מקבלת צורה, חבר'ה.‬
‫מזרקה נקייה. יש!‬
‫מי ידע שתחת עשרות שנות טינופת‬ ‫והזנחה יש עצמות לחיים כאלה?‬
‫בואו נראה.‬
‫החורים בטיילת תוקנו.‬ ‫-יש.‬
‫יפה, ברטי. מרסליוס מנקה את המזח.‬
‫כן. זה גדול עליי.‬
‫אחזור לזה. טוני מכין אוכל.‬
‫יש.‬
‫אמרתי שזה מוכן? לא.‬
‫עכשיו זה מוכן. הכול תלוי בטמפרטורה.‬
‫אתה צודק!‬
‫ראית את אליה? יש לי משימה בשבילה.‬
‫ארלו, לא! אם תיתן לה משימה,‬ ‫היא לעולם לא תתבצע.‬
‫מה פתאום! אפשר לסמוך על אליה.‬
‫נכון! על מה אנחנו מדברים?‬
‫טוני אולי צודק.‬
‫ביקשתי ממנה לעזור לי לשתול פרחים,‬
‫אבל היא פשוט חפרה בורות ואז צעקה, "גלידה!"‬
‫ואז ברחה.‬
‫גלידה!‬
‫ביקשתי ממנה לצבוע את שלט החנות שלי,‬
‫והיא אפילו לא סיימה את ה-T.‬
‫- בקרוב -‬
‫טוב, התכוונתי לסיים לצבוע את השלט,‬
‫אבל נאלצתי לקנות עוד מברשות,‬ ‫ולאוטובוס היה תקר, אז עצרתי בחנות.‬
‫היה שם מעבר עם קישוטי מראות‬ ‫שנצצו ונצנצו ו...‬
‫נשארתי שם כמה ימים.‬
‫כן!‬
‫רואה? יש לה יכולת קשב‬ ‫של זבוב פירות על קפאין.‬
‫היא מקרה אבוד.‬
‫טוב, אני מאמין באליה.‬
‫למעשה, אני מאמין בה כל כך‬ ‫שאתן לה את העבודה הכי חשובה.‬
‫הקשבת למשהו ממה שאמרתי?‬ ‫ -אני לא...‬
‫רואה, טוני? ארלו מאמין בי.‬
‫מה העבודה? אני מוכנה.‬
‫אני צריך שתאספי את שלט העיר מחנות השלטים.‬
‫הוא יהיה שם.‬
‫- ברוכים הבאים לחוף ים -‬
‫מי שבא לחוף ים יראה אותו‬ ‫ויקרא על שיקום העיר הנפלאה הזאת.‬
‫זה מסמל כל כך הרבה.‬
‫אבא שלי הזמין אותו מהחנות שם.‬
‫את רק צריכה להביא אותו.‬
‫אליה.‬ ‫-היי, אליה.‬
‫אליה...‬
‫כן. אני יכולה לעשות את זה בשבילך.‬ ‫אין בעיה.‬
‫אין מצב.‬
‫אני יכולה ואני אעשה.‬
‫אני מתה לראות את הפנים שלך‬ ‫כשאחזיר את שלט העיר.‬
‫ארלו, טיפש יפה שכמותך.‬ ‫כשאתה צריך גיבוי, יש לי מישהו.‬
‫היי, דודה מישהו? כן, אני צריך טובה.‬
‫- סרט "אוכל גלידה" -‬
‫אני אראה להם.‬
‫כשבא לי, דברים מתבצעים.‬
‫מדברים כאילו דעתי תמיד מוסחת.‬
‫אלך לשם, אקח את השלט... הו, פיצה!‬
‫טוב, הפסקת חטיף מהירה.‬
‫עכשיו, חנות השלטים!‬
‫אוף. כתם רוטב. איך נפטרים מזה?‬
‫ברטי בטח תדע.‬
‫תודה, בי. ומזל שנתקלנו בעצרת לטבעונים.‬
‫לעולם לא אוכל שוב בשר.‬
‫הו, פפרוני.‬
‫רגע! לעזאזל, השלט!‬
‫כנראה יש לי זמן לנמנם קודם.‬
‫מה השעה?‬
‫לכל הרוחות!‬
‫לזוז! אסור לי לאכזב את ארלו.‬
‫אוי, ציפור. לא.‬
‫אני יכולה לשים פה ספה.‬
‫לא היום!‬
‫קדימה! תתרכזי.‬
‫תתרכזי!‬
‫אוף! קדימה. תתרכזי, אליה.‬
‫איפה החנות?‬
‫אני רחוקה ממנה כל כך.‬
‫אוי ואבוי. ארלו יתאכזב כל כך.‬
‫- מפחיד -‬
‫מדהים!‬
‫אבל אם לא אכפת לך, נראה לי‬ ‫שצריך קצת צהוב פה, וקצת שם.‬
‫כן, זה יפה.‬
‫יה, אני מעולה.‬
‫עליי לצייר ציורי קיר.‬ ‫אני צריכה כרטיסי ביקור. תכף אשוב!‬
‫כן!‬
‫מצטער שאליה לא הצליחה, ילד.‬ ‫מזל שדודה שלי בהמתנה.‬
‫לא, אני סומך על אליה.‬
‫זאת בטח היא.‬
‫אליה, זאת את?‬ ‫ -היי, ארלו...‬
‫שלט העיר אצלך?‬
‫זה הדבר הכי חשוב בטיילת.‬ ‫חובה בחוף ים. אבן הפינה של השכונה.‬
‫נכון, השלט. כן, בקשר לזה.‬
‫אני במשמרת השלישית שלי במונית המים.‬
‫אם לדבר בכנות, לא ברור איך הגעתי הנה.‬
‫אני זקוקה לעזרתך.‬
‫אלוהים! פשוט מתסכל כל כך.‬
‫בקצב הזה, לא אשיג לך את השלט.‬
‫אולי הרגשתך תשתפר אם תדברי.‬
‫קדימה. ספרי לי.‬
‫לא משנה כמה אני מנסה להתרכז,‬
‫אני לא מצליחה להגיע ליעד שלי.‬
‫אולי טוני צודק. אולי אני מקרה אבוד.‬
‫זה לא נכון. את אליה, ואת נהדרת.‬
‫את מתקשה כרגע, אבל זה לא אומר‬
‫שאת רעה או חסרת יכולת.‬
‫זה לא?‬
‫לא, פשוט עדיין לא מצאת דרך שעובדת בשבילך.‬
‫כך את חושב?‬ ‫-כך אני יודע.‬
‫לפעמים אני מרגישה‬ ‫שאני יכולה לראות ולשמוע הכול.‬
‫למשל עכשיו,‬
‫אתה רואה את השחף שם ששונה מכל השאר?‬
‫לא?‬ ‫-הוא שם.‬
‫ושם...‬
‫רחוק-רחוק-רחוק שם,‬
‫אני מריחה את הבייגלה שהאיש הזה יאכל.‬
‫וואו. אני בקושי רואה אותו. זה מגניב, אליה.‬
‫לא נכון.‬
‫האופן שבו את רואה את העולם ממש מגניב.‬
‫את מבחינה במה שאנחנו שוכחים להעריך.‬
‫הלוואי שהייתי יותר כמוך.‬
‫באמת?‬ ‫-כן!‬
‫בזכותך הכול כיפי ובלתי צפוי,‬
‫כמו כשהיינו על החוף…‬
‫אליה, כאן!‬
‫עשיתי את זה שוב. תתרכזי! מה אמרת?‬
‫זה בסדר.‬ ‫אולי לא מתאים לך לנסות להתרכז ממש.‬
‫כמו כשאני מנסה לשחות רק עם הגפיים.‬ ‫לא עובד.‬
‫אבל כשלמדתי להשתמש בזנב,‬ ‫השחייה נעשתה קלה בהרבה.‬
‫אז את צריכה ללמוד מה הכי טוב בשבילך.‬
‫לא!‬
‫ארלו, יש מאחוריך תינוקות צבים מקסימים.‬
‫זה בלתי אפשרי. אני לא יכולה לעשות את זה.‬
‫מה אם במקום להעניש את עצמך,‬
‫תיתני לעצמך להיות את?‬
‫תישארי עם הצבים אם בא לך.‬
‫הם כל כך קטנים,‬ ‫ויש להם דרך ארוכה מאוד עד המים.‬
‫כל כך הרבה מכשולים.‬
‫אבל הם יגיעו לשם.‬
‫הם מתקדמים לאט, ואם סוטים מהמסלול…‬
‫הם מתמקדים מחדש ומנסים שוב.‬
‫בדיוק, אליה. פשוט תהיי הצב.‬
‫תהיי הצב.‬
‫"כן, להתמקד, להתמקד‬
‫להתמקד, להתמקד, להתמקד‬
‫עם נשימה, אני מאטה את כל זה‬
‫במפרץ, המוח שלנו מתעורר‬
‫כשהכול קורה, זה מסתבך‬
‫אקח את הזמן לשחרר את זה‬
‫עם נשימה, אנשוף החוצה את העצבים‬
‫אני סוטה מהכיוון, אתקן את דרכי‬
‫כמו צב, אלך לאט למפרץ עכשיו‬
‫עם מטרה, שחררתי‬
‫שחררתי‬
‫הליכה איטית‬
‫כן, הליכה איטית‬
‫הליכה איטית‬
‫עם נשימה, אני מרגיעה את הכול‬
‫במפרץ, המוח שלנו מתעורר‬
‫כשהכול קורה, זה מסתבך‬
‫אקח את הזמן לשחרר את זה‬
‫עם נשימה, אנשוף החוצה את העצבים‬
‫אני סוטה מהכיוון, אתקן את דרכי‬
‫כמו צב, אלך לאט למפרץ עכשיו‬
‫עם מטרה, שחררתי‬
‫שחררתי, שחררתי‬
‫להתמקד‬
‫ללכת לאט‬ ‫-להתמקד‬
‫ללכת לאט‬
‫- ברוכים הבאים לחוף ים -‬
‫ללכת לאט‬
‫להתמקד, להתמקד, להתמקד"‬
‫היא לא באה!‬
‫היא התחייבה. היא תצליח.‬
‫אתקשר למישהו שלי ליתר ביטחון.‬ ‫-עצרו.‬
‫אליה!‬
‫בסדר.‬
‫אליה.‬ ‫-חכי, ברטי.‬
‫אני מצליחה כאן!‬
‫תהיי הצב!‬
‫אליה! וואו.‬ ‫-יש!‬
‫אני גאה בך, אחותי!‬
‫לא פקפקתי בך לרגע, ילדה.‬
‫באמת, טוני?‬
‫כשכל השונאים לכלכו, תמיד האמנתי בך.‬
‫היי, טוני, הבאתי את השלט שהזמנת.‬
‫דודה מישהו, לא עכשיו! תסתלקי!‬
‫נראה שהצלת את המצב, אליה.‬
‫בשמחה.‬
‫ביי!‬
‫תרגום כתוביות: רינת זוהר-מנחם‬