V NAJEM
Druge priložnosti, Hugo,
so v življenju redke.
Ne vem, zakaj, toda spomladi 1985 so bile povsod.
Naša družina je dobila drugo priložnost.
Diane je dobila drugo priložnost z don Pablom.
Mama pa je dobila drugo priložnost v ljubezni.
Mama, samo manjša zabava tu po obredu.
-Naj bo to poseben dan zate. -Ne, saj sem že imela veliko poroko.
Nočeva zabave.
Ja, tvoja mama je že imela veliko poroko.
Kaj? Jaz? Nisem še bil poročen.
Ne potrebujem veliko.
Čeprav bi bilo mogoče prijetno, če bi oblekel moder smoking.
Moder? Ne, tak boš kot smrkec.
Jasno! Vem. Samo hecal sem se.
Pa še kaj!
-Nič drugega ne potrebujeva. -Ja. Dovolita.
-Presenetiva ju z zabavo. -Ja! Rada kljubujem mami.
-Pa še lepa gesta je. -Ja, to tudi.
Takoj se vrnem. Modri smoking bom poskusil vrniti. Rekli so, da ni mogoče.
Don Pablo se je vrnil ravno za svojega ljubega gosta.
Pop superzvezdnika Rodolfa.
Rodolfo!
-Rodolfo. -Don Pablo.
Lepo te je videti.
-Enako. -To je Carla.
Rodolfo! Kako si? So govorice o poroki resnične?
Izvoli, ljubezen. Takoj pridem.
Sit sem te farse. S Carlo nimava nič skupnega.
-Razen tega, da so obema všeč vojaki. -Greva. Doma si.
Diane se je medtem ubadala z napornim uslužbencem.
Diane, zaslužim si, da me degradiraš.
-Hočeš reči, da te povišam. -Ne, da me degradiraš.
Temeljito sem se izprašal
in moje sposobnosti so primernejše za kopališkega pomočnika.
-Prav, degradiran si. -Čudovito. Najlepša hvala.
Morda bi praznovala v tvoji pisarni in se še zadnjič…
Prav, bom pa sam praznoval.
Dami, bi mangovo margarito? Dve?
Glej, kdo je tu. Popolnež.
Vedno sem vesel, da te vidim, Esteban.
Je Máximo tu?
Z don Pablom sem hotel govoriti o drugi priložnosti.
Torej, kako ti lahko pomagam?
Naredil sem hudo napako. Ampak prepričan sem, da spadam v hotel.
-Rad bi spet delal v Las Colinasu. -Zahtevna prošnja.
Ampak Diane ti je izjemno naklonjena.
Ve, da si nepogrešljiv za hotel. Mislim, da bi ti dala drugo priložnost.
Dokazati ji moraš, da te Espectacular ne bo več premamil.
Kaj, če bi Diane zagotovil,
da Espectacular ne bo nikoli več nadlegoval gostov?
Vem, kaj bi rekla na to.
Povej. Poslušam.
Poslušam. Povej.
-Presneto, za las. -Ricardo Vera me je navdihnil,
ko je rekel, da bi moral namesto sovražnikov iskati prijatelje.
Morda bi tudi mi morali biti zavezniki, ne sovražniki.
-Kdo "mi"? -Don Pablo, smem?
Diane, me veseli, kot vedno.
Čakaj. Poslušaj Máximovo idejo.
Če ti ne bo všeč, lahko vržeš spenjač.
Ja, tu ste. Prav.
Živjo, Ximena. Si mogoče videla kakšno pismo zame od Lorene?
Vsakih nekaj dni mi piše, pa že en teden ni nič.
Pred nekaj dnevi sem videla njeno pismo.
-Si ga dobil? -Ne.
Mi kdo krade njena pisma? Se to res dogaja?
Kdo bi to počel? In zakaj? Sem mu kaj naredil?
Ali je samo nesporazum?
Prav.
-Vseeno hvala. -Adijo.
Moje pismo!
Torej naj sodelujeva, namesto da se prepirava?
Lahko vseeno vržem spenjač?
Las Colinas in Espectacular bosta sodelovala s slavnimi gosti.
Objavljal bo, kar bomo dovolili.
Tako bom imel reden vir ekskluzivnih novic.
Gostje bodo odobrili, kar bo šlo v javnost.
Las Colinas pa bo med elito slovel
kot edino letovišče, varno pred neželeno pozornostjo.
-In vsi bomo zadovoljni. -Če bo delovalo, bo čudovito.
-Lahko naredimo poskus? -Don Pablo je že govoril z gostom.
Pripravljen je sodelovati.
Oprostite, samo svež zrak sem hotel spustiti noter. Rodolfo je.
Vedel sem! Kradeš pisma, ki si jih piševa. Ne pretvarjaj se.
Ja!
Nikoli mi ni bilo všeč, da hodiš z mojo nečakinjo.
-To sem morala preprečiti. -Take podlosti še nisi naredila.
Razen takrat, ko si odgriznila kos živega piščanca.
-Zakaj to delaš? -Ker si je ne zaslužiš.
Ne bom dovolila, da hodi s tako podgano!
Kje je njeno pismo zame?
Ne bom ti povedala.
Presneto, pogledala sem proti omari z izgubljenimi rečmi.
Ampak vedno jo zaklenem.
Presneto, odklenjeno sem pustila.
Ne.
Dragi Memo! To je moje najbolj žalostno pismo.
Družina mi ne more plačati poti v Acapulco,
zato to poletje ne bom delala v Las Colinasu.
Zveza na daleč je muka.
Ker sem mislila, da se bova videla, je še nekako šlo.
To pa je zame preveč.
To je moje zadnje pismo.
"Lorena."
Pismo si mi skrivala, da bi me obvarovala?
Še dvajset sekund. Toliko prijaznosti še zmorem.
Ta dom prežemajo spomini, Hugo.
Máximo.
Máximo!
Zgodaj je. Pripraviti se moram, da dobim nazaj službo v Las Colinasu.
-Zakaj si pa ti pokonci? -Pri Julii sem prvič pila kavo.
Odlična je in te res prebudi.
Še posebej, če jo pošteno sladkaš.
Danes jo bom obiskala. Jo povabim na svatbo?
Ja!
Rajši ne. Dala mi je vedeti, da noče imeti nič z mano.
Nikoli ne veš. Tudi mama ni hotela imeti nič z Estebanom.
Pa sem pokvarila kup stvari, da jih je prišel popravit.
Zdaj pa se bosta poročila.
V tem poglavju gre toliko za Julio kot zame, Hugo.
Že grem.
Končno se je odločila za svojo pot.
-Živjo. Vstopi. -Živjo.
Tvoje stvari sem dala v torbo.
Predvsem nogavice in tono sladkarij.
-Hvala. Si bolna? -Ne, ampak… Rekla sem, da sem bolna.
Chad odhaja in nočem se posloviti pred vsemi.
Kaj, če me bo Diane zdaj odpustila, ker je Chad odšel?
-Zdaj se ne morem ukvarjati s tem. -Vsi se razhajajo.
Jaz in Roberta, ti in Chad,
Máximo in Isabel.
Ja, slišala sem.
-Tudi njima bi se rada izognila. -Prav.
Veš, da sem se letos veliko skrivala.
Pa moje težave niso izginile, dokler se nisem spopadla z njimi.
Medtem ko sem jaz upal na vrnitev v hotel, ga je nekdo zapuščal.
Pogrešal vas bom, prav res. Héctor.
-Oprosti, da si zaradi mene skoraj letel. -V redu je, amigo.
Sem že mislil, da sem Héctor, sam svoj nezaposleni direktor.
"Hermigo."
"Memigo."
-Srečno, Chad. -Ne pozabi pisati.
Zdaj mi več nihče ne piše.
Seveda.
Pazi nase. Če boš kaj potreboval, karkoli…
Bom poklical don Pabla.
Družba,
krasno sem se imel.
Dekleta, hvala.
Za tepce,
dobre nachos.
Jaz
bom pogrešal vse
vas. Zbogom.
-Prav. -Héctor. Ne spi z mojo mamo.
-Odlična španščina. -Chad.
Srečno pri vsem. Upam, da boš lepo potoval in našel, kar iščeš.
Hvala. Ti tudi.
Vse grem pripravit.
Grem.
Adijo!
Ni bilo slabo.
Vsak, ki ga je Julia obiskala, ji je dal dovolj samozavesti
za srečanje z naslednjim človekom. Sara jo je peljala k Chadu, Chad pa k…
Julia, pridi v pisarno.
Hitra bom. Ni razloga za ovinkarjenje.
Odpuščena si.
O bog, hecam se.
-Si mislila, da mislim resno? -Jasno!
-Kako si pogledala! -Grozna šala, Diane.
Tu res nihče nima smisla za humor?
Hotela sem govoriti s tabo, ker bi nekaj trgovin rado prodajalo tvoja oblačila.
Bi razširila proizvodnjo?
Ja! Seveda!
-Se spet hecaš? -Ne, to ne bi bilo smešno.
-Čestitam! -Hvala.
Diane ji je dala dovolj samozavesti za srečanje z nekom, ki se mu je izogibala.
Vrni se! Vrni se!
-Rez! -Kako je bilo?
Odlično.
-Žalostno. -Zelo!
Zamislili smo si, da bi se Rodolfo poročil v Las Colinasu.
Zaročenka pa ga je razočaranega pustila pred oltarjem.
Espectacular je skrivaj vse posnel.
To je bila nekaj tednov Espectacularjeva novica leta.
Zgodba, da je ženska Rodolfu strla srce,
je za dolgo utišala druge govorice o njem.
Vsi so bili zadovoljni.
Pravičniški Máximo.
Ni mi treba reči, da si dobil nazaj svojo službo.
-Vseeno lahko rečete. -Službo si dobil nazaj!
Najlepša hvala, ga. Davies. Lahko vzamem to cvetje?
Mama se bo jutri poročila. Presenetil jo bom z manjšo zabavo.
Seveda.
Naredil je eno veliko napako, je pa večkrat rešil hotel.
Veliko je naredil za ljudi, ki delajo tu. Kaj bi lahko mi naredili zanj?
Da.
Da, vzamem. Da, vzamem.
Zakaj zveni tako čudno? Ja, vzamem!
Zakaj ne zveni normalno?
Nora.
Tako si lepa kot na dan najine poroke.
Gremo?
Ne veš, kako hvaležen sem bil. Po dolgem času
je bil naš dom spet srečen.
Ne bodita pozna.
-Ne! -Se vidimo tam.
Ja.
Prav. Dvorišče morava spremeniti v čudežno deželo.
-Pa imava dovolj časa? -Eno uro imava.
Boš videla, kaj zmoreva.
55 MINUT POZNEJE…
Zdaj je še bolj žalostno.
Prav imaš. Grozno je.
Za mamo sem hotel narediti kaj lepega.
-Kaj je vse to? -To, kar si z družino zaslužita.
Očaral si Ricarda Vero, rešil naše težave z Espectacularjem.
Zame si žrtvoval žepnino.
Z mamo sta me povezala z družino.
Vsakič ko si stal ob meni, sem bil še čednejši.
Za ljudi v Las Colinasu si naredil zelo veliko.
Z veseljem vračamo uslugo.
Pojdi na mamino poroko. Mi bomo poskrbeli za to.
Hvala vsem.
Zelo sem…
Hvala.
Sara, Memo, gremo.
-Adijo! -Adijo!
Nora, vzameš Estebana za moža?
Ja, vzamem.
Esteban. Vzameš Noro za ženo?
Da, vzamem.
Vaja dela mojstra.
Zdaj sta mož in žena.
Lahko poljubiš nevesto.
Julia pa je obiskala še nekoga, s komer je morala govoriti.
-Živjo. -Živjo, Isa. Prišla sem se opravičit.
Prav.
Prikrivala sem ti, kaj se je zgodilo med nama z Máximom.
Zato se ti opravičujem.
Hočem samo, da si srečna.
Hvala.
-Je to vse? -Ja, vse.
Nočem, da je kdo jezen name. Zlasti ne ti.
Vem. To je tvoja težava.
Kako to misliš?
Vedno te skrbi, kaj mislijo drugi.
Sprejela si ženitno ponudbo, čeprav nisi bila prepričana,
-samo da ne bi naredila scene. -Ti si rekla, naj se odločim za Chada!
-Ne. Rekla sem, da se odloči. -In sem se.
Ampak nisi hotela tega.
Vedno te bom imela rada.
Za vso to zmešnjavo z Máximom je krivo to, da nisi vedela, kaj hočeš.
-Kaj hočeš, da naredim? -Hočem, da nehaš to spraševati.
Zdaj je morala govoriti samo še z nekom.
Živela mladoporočenca!
Poljub, poljub!
Ne skrbi, Memo. Za vogalom naju čakajo dobre stvari.
Kako naj bom še kdaj srečen, če vem…
Ta pesem mi je zelo všeč!
Máximo. Zdaj ko imaš spet svojo staro službo, mene pa so degradirali,
bova spet sodelovala. To me zelo veseli.
Všeč si mi. Spominjaš me na bolj žalostnega, šibkejšega
in manjšega mene.
Z manjšimi stopali, manj bujnimi kodri in…
Kam je šel? Hvalil sem ga.
Don Pablo. Diane. Je mesto kopališkega mojstra res prosto?
Ja, ampak ga ne boš dobil.
Don Pablo bo zdaj pogosteje odsoten.
Zato ga bo moral nekdo nadomeščati
in ga ob upokojitvi zamenjati.
Ne boš imel časa, da bi bil kopališki mojster.
Pripravil se boš, da me boš zamenjal v Las Colinasu.
Zdaj bova Dianina desna in leva roka.
Na tvojo svetlo prihodnost v Las Colinasu.
Seveda potrebujemo kopališkega mojstra.
Nekdo bo kot nalašč za to.
Kot sem rekel,
bilo je obdobje drugih priložnosti.
Máximo.
-Dobro zgledava. -Kajne? Potrebna je disciplina.
Na strogi dieti sva. Veliko telovadiva.
-Sladoled pogrešam. -Kaj? Sladoled obožujem.
Máximo,
obljubi mi, da ne boš nikoli pozabil na družino.
In nikoli ne prezri, kaj je pomembno v življenju.
-Zakaj mi to govoriš? -Si Máximo Gallardo Ramos.
Vse je še pred tabo. Izzivi, s katerimi si se spopadal do zdaj,
niso nič proti tem, ki te čakajo.
Obljubi mi,
da te ne bo potegnilo v tekmo za "več".
Bolje se odločaj o ljudeh, ki jih imaš rad,
o krajih, kamor spadaš.
O tem, kaj je res pomembno. Če tega ne boš naredil,
boš prizadel ljudi, ki jih imaš najrajši na svetu.
To bi ti rad obljubil.
Veš, da ne morem spremeniti prihodnosti. Samo doživeti jo moram.
Tako kot ti.
Stric Máximo.
Oprosti, Hugo.
Kot sem rekel, hiša je polna spominov.
Še nekdo je manjkal na zabavi.
Lupe. Za to je imela dober razlog.
-Srečno, Chad. -Ne pozabi pisati. Nihče mi več ne piše.
Zato se je zgodilo to…
-Kdaj si prišla? -Danes, teta Lupe me je pripeljala.
Ti si plačala za to? Lupe.
Z ženinom bi se rada zahvalila za vse. Hvala,
da ste nama pripravili čudovito svatbo.
Nekomu bi se rada še posebej zahvalila.
Sara.
Ne vem, zakaj sem mislil, da misli mene.
Dvanajst let sem sama skrbela za družino.
Ves ta čas sem mislila:
"Saj zmorem sama, nič več ne potrebujem."
To je res, nič ne potrebujem.
Oprosti, Esteban.
Toda Sara, trmasta Sara…
Je za mamo hotela več kot to, kar naj bi zadostovalo.
Za to sem ji hvaležna.
In moj Máximo,
ki je trdo delal za nas. In Esteban, ki nas je držal skupaj,
ko bi družina lahko za vedno razpadla.
Druga priložnost v ljubezni je lahko srhljiva.
Zdaj vidim, da je lahko tudi čudovita.
Nikoli ne dovolite, da strah ovira ljubezen.
Ko imaš srečo, da dobiš
drugo priložnost, kot mi, jo pograbite.
Hvala, otroka, da sta me to naučila.
Že drugič sta mi pomagala, da spregledam.
-Na ljubezen! -Na ljubezen!
Nora, Esteban, za vaju imamo še zadnje presenečenje.
Rodolfo je!
Zdaj si del družine.
Hvala, Lupe. Presrečen sem.
Dobro. Mesec dni časa imaš, da jo zasnubiš.
-Máximo. -Julia.
Kako si vedela, da sem tu?
Ker sva povezana. Ker imava oba velike načrte.
Oba rada zreva v svet in si zamišljava prihodnost.
Pa na šestih krajih sem te že iskala.
Máximo…
Poskušam biti iskrenejša do sebe.
Nočem se bati vzeti tistega, kar hočem.
Zato sem tu.
Hočem več. Rada bi uresničila sanje.
Hočem…
Rada bi bila s tabo.
Mesece sem si želel, da bi imel za silvestra še eno priložnost.
Julia.
V trenutku, ko sem te videl, sem vedel, da sva si usojena.
Vsak dan je to še bolj potrdil.
Srečno novo leto.
Hugo, še pol leta ni minilo,
pa smo že vsi ugotovili,
kakšni naj bi bili.
Nekateri smo našli človeka, ki nam je usojen.
Nekateri smo našli samozavest v tem, kdo smo in kaj bi radi dosegli.
Nekateri smo vedeli, da smo že našli svoje mesto v življenju.
Ali mesto, kjer smo že bili.
Drugi so ugotovili, da morajo stran.
Nekatere pa
je čakala nova pustolovščina.
Drugi spet
pa sploh nismo bili tako blizu koncu, kot smo mislili.
Torej sta z Julio hodila? Kako dolgo?
-Kako se je končalo? -Zakaj misliš, da se je končalo?
Ja, začela sva hoditi.
Skrivaj.
Takrat je postalo res noro.
Vse se je začelo tistega večera.
Julia se je torej nehala skrivati in je obiskala ljudi, ki se jim je izogibala.
Tako je, Hugo. To je moja lekcija zate…
Sr…
Boš to lekcijo postregel nazaj meni?
Pojdi k njej.
-Najbrž nočeš počakati v avtu, ne? -Hočem spoznati Julio.
-Kdo pravi, da je Julia? -Gremo, tío.
Prav.
Oče?
Jeben…
Prevedla Lorena Dobrila