TIL LEIE
En ny mulighet, Hugo. Det er ikke ofte man får det i livet.
Men av en eller annen grunn var de overalt den våren i 1985.
Min søster og familien fikk en ny mulighet med hverandre.
Diane fikk en ny mulighet med Don Pablo.
Og moren min fikk en ny mulighet med kjærligheten.
Mamma, bare en liten bryllupsfest her etter kirken.
Det skal være en spesiell dag.
Nei, jeg har hatt et stort bryllup alt. Jeg trenger ikke en bryllupsfest.
Ja, Máximo. Moren din har allerede hatt et stort bryllup.
Hva, jeg?
Jeg har aldri vært gift.
Men ikke tenk på meg.
Selv om det kunne ha vært gøy å ha på seg blå smoking.
Blå? Nei, du vil se ut som en smurf.
Selvfølgelig! Jeg vet det. Det var en spøk.
Kan dere se for dere meg…
Vi trenger ikke noe annet.
Unnskyld meg.
-Vi overrasker dem med en fest. -Ja! Jeg elsker å være ulydig mot mamma.
-Og det er snilt å gjøre det. -Ja, ja, det også.
Snart tilbake. Må prøve å levere tilbake den blå smokingen. De sa "ingen refusjon".
På Las Colinas vendte Don Pablo tilbake i tide
til å ta seg av en av sine yndlingsgjester.
Popsuperstjernen Rodolfo.
-Rodolfo! -Rodolfo!
-Rodolfo. -Don Pablo.
Godt å se deg.
-I like måte. -Dette er Carla.
Rodolfo! Står til? Er bryllupsryktene sanne?
RODOLFO MIN ELSKEDE
Bare gå, kjære. Kommer snart.
Jeg er så lei av å late som. Hun og jeg har ingenting til felles.
Bortsett fra at vi begge liker menn i militæret.
Kom. Du er hjemme.
Mens Diane tok seg av en vanskelig ansatt.
Diane, vi må snakke sammen. Jeg fortjener nedrykk.
Du mener opprykk.
Nei, nedrykk. Jeg gjorde en veldig, veldig nøye selvevaluering
og fant ut at ferdighetene mine passer bedre som vanlig bassenggutt.
-Greit, du flyttes ned. -Vidunderlig. Tusen takk, Diane.
For å feire kan vi gå til kontoret ditt for en siste…
Ok. Jeg kan feire alene.
Damer, hvem er klare for noen mangomargaritaer?
Se hvem vi har her.
-Herr Perfekt. -Alltid en glede å se deg, Esteban.
Er Máximo her?
Jeg ba om å møte Don Pablo fordi jeg selv håpet å få en ny mulighet.
Nå… Hva kan jeg hjelpe deg med?
Jeg gjorde en fryktelig feil,
men nå er jeg sikker på at jeg hører hjemme på hotellet.
Jeg vil ha tilbake jobben min på Las Colinas.
Det blir en stor utfordring.
Men Diane er veldig glad i deg og vet hvor verdifull du var for hotellet.
Jeg tror hun vil være åpen for å gi deg en ny mulighet,
men du må bevise at Espectacular aldri kan overtale deg igjen.
Hva om jeg fortalte Diane at jeg kan garantere
at Espectacular aldri vil plage noen på hotellet igjen?
Jeg vet hva hun ville sagt:
Fortell. Du har min oppmerksomhet.
-Du har min oppmerksomhet. Fortell. -Pokker, så nære.
Jeg ble inspirert av noe Ricardo Vera sa.
Han ønsket han hadde brukt mer tid på å få seg allierte i stedet for fiender.
Kanskje vi også kan oppnå mer som allierte i stedet for fiender.
-Hvem mener du med "vi"? -Don Pablo, får jeg?
Diane. Alltid en stor glede.
Vent. Hør på Máximos idé først.
Er du fortsatt ikke fornøyd, kan du kaste stiftemaskinen.
Ja, du står oppført her. Ok.
Ximena, har du tilfeldigvis sett noen brev til meg fra Lorena?
Hun pleier å skrive med noen dagers mellomrom, men det har gått en uke.
Jeg så et brev for et par dager siden. Fikk du det?
Nei.
Har noen stjålet Lorenas brev til meg? Skjer det virkelig?
Hvem ville gjort det, og hvorfor? Har jeg gjort noe?
Eller er det bare en misforståelse?
Ok.
Vel, takk likevel.
Ha det.
Det er brevet mitt!
Hei!
Så jeg skal samarbeide med Fabián i stedet?
Kan jeg kaste stiftemaskinen også?
Las Colinas og Espectacular vil samarbeide med kjendisene som bor her,
så vi kan "lekke" de nyhetene vi selv vil.
Da får jeg jevnlig eksklusive historier.
Gjestene får godkjenne hva som blir skrevet om dem.
Og Las Colinas får et rykte blant eliten
som den eneste resorten hvor man slipper uønsket oppmerksomhet.
Alle vinner.
Hvis det funker, er det genialt. Kan vi prøve det ut?
Don Pablo har snakket med en av gjestene, og han sa ja til å delta.
Unnskyld, han er ikke her. Jeg åpnet døren for å få luft.
Men det er Rodolfo.
Jeg visste det! Du har stjålet brevene våre til hverandre.
Slutt å spille dum!
Ja! Skyld på meg. Jeg har alltid hatet at du dater niesa mi.
-Jeg måtte sette en stopper for det. -Dette er det verste du har gjort,
og jeg har sett deg ta et jafs av en levende kylling.
-Hvorfor gjorde du det mot oss? -Fordi hun er bedre enn du fortjener,
og jeg vil aldri la henne date en rotte som deg igjen.
Hvor er brevet hennes til meg?
Det forteller jeg deg aldri.
Pokker, jeg skulle ikke ha tittet på hittegodsskapet.
Men jeg holder det alltid låst.
Pokker! Jeg låste det ikke!
Nei…
Kjære Memo, dette er det verste brevet jeg har måttet skrive.
Familien min har ikke råd til å sende meg til Acapulco,
så jeg skal ikke jobbe på Las Colinas denne sommeren.
Å være i et avstandsforhold med deg har vært så vanskelig.
Jeg taklet det fordi jeg trodde vi ville se hverandre igjen snart.
Men nå er det for mye for meg. Dette er mitt siste brev til deg.
"Lorena."
Du gjemte brevet
for å beskytte meg?
Tjue sekunder til. Det er så lenge jeg holder ut å trøste deg.
Hver tomme av dette hjemmet er fylt med minner, Hugo.
Máximo.
Máximo!
Det er så tidlig.
Jeg må gjøre meg klar til å få tilbake jobben på Las Colinas i dag.
Hvorfor er du våken?
Hos Julia prøvde jeg kaffe for første gang.
Det er så godt. Det vekker deg skikkelig, spesielt når du tilsetter masse sukker.
Uansett, jeg skal besøke henne i dag. Skal jeg invitere henne til festen?
Ja!
Forresten, nei. Hun har gjort det tydelig at hun ikke vil ha noe med meg å gjøre.
Man vet aldri. Mamma ville ikke ha noe med Esteban å gjøre,
men jeg ødela ting i leiligheten, og han reparerte dem, og stammet og svettet,
og nå skal de gifte seg…
Hugo, dette kapittelet handler like mye om Julia som om meg…
Jeg kommer.
…og at hun endelig prøvde å få det hun ville ha.
-Hei! Kom inn. -Hola.
Alt du la igjen, er i denne vesken.
Det er mest sokker og en forferdelig mengde godteri.
Takk. Er du syk?
Nei, men jeg tar en sykedag.
Chad skal dra i dag, og å si farvel foran alle sammen
blir for rart for meg. Og hva om Diane vil sparke meg nå som Chad er borte?
Jeg takler ikke alt det.
Jøss, alle slår opp.
Jeg og Roberta. Du og Chad.
Máximo og Isabel.
Ja, jeg hørte om det. Det er to til jeg prøver å unngå.
Som du vet, gjemte jeg meg mye det siste året,
og problemene mine ble ikke bedre før jeg begynte å ta tak i dem.
Jeg håpet å begynne på Las Colinas igjen,
-og en annen sa farvel. -Jeg vil savne dere. Virkelig.
Héctor. Beklager at jeg nesten sørget for at du fikk sparken.
Det går bra, amigo.
Men et øyeblikk trodde jeg at jeg var dagpengemottakeren Héctor.
"Hermigo."
"Memigo."
-Lykke til, Chad. -Ikke glem å skrive.
Jeg har ingen andre som skriver til meg lenger.
Den er grei.
Vær forsiktig der ute.
Hvis du trenger noe som helst…
Så ringer jeg Don Pablo.
Folkens…
…det har vært muy flott.
Jenter, takk for idioter.
Gode nachoer.
Jeg vil savne
alle
dere.
Så farvel.
-Ok. -Héctor.
Ikke ligg med moren min.
-Det var veldig god spansk. -Chad.
Lykke til med alt.
Jeg håper du får en fin tur og finner alt du har lett etter.
Takk. I like måte.
Jeg skal gå og forberede alt.
Jeg drar.
-Ha det. -Adios!
Det var ikke så ille.
Hver person Julia møtte, ga henne akkurat nok selvtillit
til å møte den neste. Sara førte til Chad, og Chad førte til…
Julia, møt meg på kontoret mitt.
Jeg skal være rask. Ingen grunn til å gå rundt grøten.
Du har sparken.
Herregud, jeg tulla!
-Trodde du jeg mente det? -Selvfølgelig trodde jeg det.
-Ansiktsuttrykket ditt. -Det er en fæl spøk, Diane.
Hva er galt med alles humor her?
Nei, jeg ville snakke med deg
fordi noen butikker i byen vil selge kolleksjonen din.
Hva sier du til å øke produksjonen de neste ukene?
Ja! Absolutt!
-Med mindre du tuller igjen. -Nei, det er ikke morsomt.
-Men gratulerer! -Takk!
Og Diane ga Julia akkurat nok selvtillit til å møte den neste personen
-hun hadde unngått. -Herregud.
Kom tilbake! Kom tilbake!
Kutt!
-Hvordan var det? -Veldig bra.
-Var det trist? -Kjempetrist!
Planen vår var at Rodolfo skulle ha et privat bryllup på Las Colinas,
men at forloveden hans forlot ham ved alteret og gjorde ham fortvilet.
Og Espectacular filmet all fortvilelsen i skjul.
EKSKLUSIVT!
Det ble årets største sak for Espectacular.
At Rodolfo ble sønderknust fordi han ble forlatt av en kvinne,
ville sette en stopper for alle rykter om ham i lang tid.
Alle vant.
Máximo den bare Máximo. Det sier seg selv at du har fått tilbake jobben din.
Du kan godt si det likevel.
-Du har fått tilbake jobben din! -Tusen takk, Ms. Davies.
Kan jeg ta med blomstene hjem? Mammas bryllup er i morgen,
og jeg overrasker henne med en liten fest.
Selvfølgelig.
Han dummet seg fryktelig ut én gang, men har reddet resorten utallige ganger.
Han har gjort mye for de som jobber her. Jeg lurer på hva vi kan gjøre for ham.
Ja.
Hvorfor høres det så rart ut? Ja. Hvorfor kan det ikke høres normalt ut?
Nora.
Du er like vakker som den dagen vi giftet oss.
Skal vi gå?
Jeg kan ikke få sagt hvor takknemlig jeg var. Etter så lang tid
var hjemmet vårt travelt og lykkelig igjen.
Ikke bli forsinket.
-Nei! -Vi ses der.
Ja.
Ok. Veldig bra.
-Nå gjør vi om dette til et eventyrland. -Har vi nok tid?
Vi har en time. Du vil bli forbløffet over hva vi får til.
55 MINUTTER SENERE…
-Nå er det enda mer patetisk. -Du har rett. Det er forferdelig.
Jeg ville bare gjøre noe snilt for mamma.
-Hva er alt dette? -Det du og familien din fortjener.
Du overbeviste Ricardo Vera, du løste problemet med Espectacular.
Du ofret driksen for å hjelpe meg.
Du og moren din gjenforente familien min.
Hver gang du sto ved siden av meg, så jeg enda kjekkere ut.
Du har gjort så mye for folkene på Las Colinas.
Det er vår glede å gjøre gjengjeld.
Dra til din mors bryllup. Vi tar oss av dette.
Takk, alle sammen.
Jeg er veldig…
Takk.
Sara, Memo, kom.
Ha det!
Nora, vil du ha Esteban til din ektefelle?
Ja.
Esteban, vil du ha Nora til din ektefelle?
Ja.
Det er derfor man øver.
Jeg erklærer at dere er rette ektefolk.
Du kan kysse bruden.
Julia gikk for å møte den neste personen hun måtte snakke med.
-Hei. -Hei, Isabel.
-Jeg er her for å be om unnskyldning. -Ok.
Hør her…
Jeg var ikke ærlig om hva som skjedde med Máximo.
Det er derfor jeg vil si unnskyld. Jeg vil bare at du skal være lykkelig.
Takk.
Var det alt?
Ja, det var alt.
Jeg vil ikke at noen skal være sinte på meg. Spesielt du.
-Jeg vet det. Det er problemet ditt. -Hva mener du?
Du tenker alltid på hva andre folk mener.
Du sa ja til et frieri du var usikker på, fordi du ikke ville lage scener!
-Du sa at jeg skulle binde meg til Chad. -Nei, jeg sa at du skulle ta et valg.
-Jeg gjorde det. -Men ikke det du ønsket!
Jeg vil alltid bry meg om deg.
Men dette rotet med Máximo skjedde fordi du ikke var ærlig om hva du ville.
Hva vil du at jeg skal gjøre?
At du skal slutte å stille det spørsmålet.
Plutselig var det bare én person igjen som Julia trengte å møte.
Lenge leve de nygifte!
Kyss, kyss!
Slapp av, Memo. Gode ting venter rett rundt hjørnet for oss begge.
Hvordan kan jeg bli lykkelig når jeg vet at…
Jeg elsker denne sangen!
Máximo.
Du har fått tilbake din gamle jobb, og jeg har fått et opprykk ned,
så nå skal vi visst jobbe sammen igjen. Jeg er veldig glad for det. Jeg liker deg.
Du minner meg om en tristere, svakere, litt sammenklemt versjon av meg selv
med mindre føtter, mindre fyldige krøller og…
Hvor ble han av? Jeg komplimenterte ham.
Don Pablo. Diane. Er det sant? Er jobben som bassengsjef ledig igjen?
Ja. Men du får den ikke.
Don Pablo og jeg har en avtale om at han skal være borte mer.
Så jeg trenger en som tar over for ham midlertidig,
og permanent når han pensjonerer seg.
Du får ikke tid til å være bassengsjef.
Nå skal du gjøre deg klar til å ta over etter meg på Las Colinas.
Vi vil endelig være Dianes høyre og venstre hånd.
Skål for din strålende fremtid der borte på Las Colinas.
Men vi trenger en ny bassengsjef.
Jeg vet hvem som hadde vært perfekt.
Som sagt, det var en tid med nye muligheter.
Máximo.
-Vi ser fantastiske ut! -Ja, ikke sant? Vel, det krever arbeid.
Vi følger en streng diett. Masse trening.
Jeg savner iskrem.
Hva? Jeg liker iskrem!
Máximo, du må love meg at du alltid vil huske familien din,
og at du aldri glemmer hva som er viktig i livet.
-Hvorfor forteller du meg dette? -Du er Máximo Gallardo Ramos.
Du har hele verden foran deg. Men utfordringene dine så langt
er ingenting sammenlignet med det som venter.
Lov meg det. Lov meg at du ikke blir for opphengt i jakten på "mer".
Ta bedre valg enn jeg gjorde med de du elsker,
med hvor du hører hjemme, med hva som virkelig er viktig.
For ellers…
…kommer du til å såre noen av de du elsker høyest i hele verden.
Skulle ønske jeg kunne love deg det…
…men du vet jeg ikke kan endre det jeg kommer til å gjøre.
Jeg må bare gjennomgå det. Som du gjorde.
Onkel Máximo.
Unnskyld, Hugo.
Som sagt er det mange minner i dette huset.
En annen person var ikke på festen.
Lupe. Det var en veldig god grunn til det.
-Lykke til, Chad. -Ikke glem å skrive.
Jeg har ingen som skriver til meg lenger.
Det var slik dette skjedde.
-Når ankom du? -I dag. Tante Lupe fikk meg hit.
Betalte du for dette?
Lupe.
Ektemannen min og jeg ville si takk til alle sammen.
For at dere gjorde dagen så vidunderlig og spesiell for oss.
Men det er én person jeg vil takke aller mest.
Sara.
Jeg hadde ingen grunn til å tro at hun mente meg.
I tolv år oppdro jeg barna mine på egen hånd.
Hele den tiden tenkte jeg:
"Jeg kan gjøre dette selv. Jeg trenger ikke noe mer."
Og det er sant. Jeg trenger ikke noe mer.
Unnskyld, Esteban.
Men Sara, min kjære stabukk,
ville at moren skulle få mer enn bare det hun "trengte".
Jeg er så takknemlig mot henne for det.
Og mot Máximo, som jobbet så hardt for oss. Og mot Esteban
for at han holdt oss samlet da vi kunne ha mistet hverandre for godt.
Å få en ny mulighet til å oppleve kjærlighet kan være skummelt.
Men nå ser jeg at det også kan være vidunderlig.
Aldri la frykt stå i veien for kjærligheten.
Og når du er heldig nok
til å få en ny mulighet, slik vi fikk, så grip den.
Takk, barna mine, for at dere lærte meg det.
To ganger har dere nå hjulpet meg med å se ting tydeligere.
-For kjærligheten! -For kjærligheten!
Nora, Esteban, vi har en siste overraskelse til dere i kveld.
Det er Rodolfo!
Du er en del av familien nå.
Takk, Lupe. Jeg er så lykkelig.
Bra.
Du har én måned på deg til å fri.
Máximo.
Julia. Hvordan visste du at jeg var her?
Fordi vi har en forbindelse. Vi drømmer begge stort.
Vi elsker å se ut over verden og se for oss hvor vi vil være en dag.
Og jeg lette sju andre steder.
Máximo…
Jeg har lært meg å være mer ærlig med meg selv
og ikke være redd for å prøve å få det jeg vil ha.
Det er derfor jeg er her. Jeg vil ha mer. Jeg vil virkeliggjøre drømmene mine.
Jeg vil…
Jeg vil være sammen med deg.
I månedsvis har jeg bare ønsket at jeg kunne gjøre nyttårsaften på nytt.
Julia.
Helt siden den første gangen jeg så deg, visste jeg at vi skulle være sammen.
Og det har blitt stadig tydeligere for hver dag som har gått.
Godt nyttår.
Hugo, vi var ikke engang midtveis i året,
men hver av oss hadde allerede kommet så langt med å finne ut
hvor det var meningen at vi skulle være.
Noen av oss hadde funnet personen vi skulle være med.
Noen av oss hadde funnet selvtillit i hvem vi var og hvor vi ville være.
Noen av oss visste at plassen vår i livet var der vi allerede var.
Eller et sted hvor vi tidligere hadde vært.
Andre innså at vi trengte å komme oss vekk.
For atter andre…
…var det et nytt eventyr.
Og for noen av oss
viste det seg at vi ikke var så nærme slutten som vi trodde vi var.
Så du og Julia var sammen?
-Hvor lenge? Hvordan ender historien? -Hva får deg til å tro at den er over?
Ja, vi ble sammen.
I skjul.
Og det var da ting gikk helt av skaftet.
Men det hele begynte den kvelden.
Så Julia lærte seg å slutte å gjemme seg for livet
-og møte folkene hun var redd for å møte. -Nettopp, Hugo.
Og det er lærdommen min til deg…
Å, pokk…
Skal du bruke den lærdommen på meg?
På tide å besøke henne.
Du vil vel ikke vente i bilen?
-Ikke tale om. Jeg skal møte Julia. -Hvem sa at det er Julia?
Kom igjen, tío. Nå går vi.
Ok.
Pappa?
Fy fa…
Tekst: Espen Stokka