K PRONÁJMU
Druhé šance, Hugo.
Častokrát je nedostaneme.
Ale z nějakého důvodu
se to jimi na jaře roku 1985 jen hemžilo.
Moje sestra a rodina dostaly druhou šanci.
Diane dostala druhou šanci od Dona Pabla.
A moje máma dostala druhou šanci na lásku.
Aspoň malé pohoštění tady na dvoře po obřadě.
Má to být slavnostní den.
Ne, to je dobré. Velkou svatbu už jsem měla.
Hostinu nepotřebuju.
Jo, Máximo. Tvoje máma už velkou svatbu měla.
A já?
Já jsem ještě ženatý nebyl.
Ale mě si nevšímejte.
No, možná by bylo pěkné obléknout si modrý smoking.
Modrý?
To ne, vypadal bys jako šmoula.
No jo! Byl to jen vtip. Představ si to.
Celý…
Nic už nepotřebujeme.
Omluvte mě.
- Připravíme jim párty jako překvapení. - Jo! Ráda mámu neposlouchám.
A je to hezký nápad.
Jo, to taky.
Hned se vrátím. Zkusím vrátit ten modrý smoking.
Prý je nevratný.
Don Pablo se vrátil právě včas, aby uvítal svého oblíbeného hosta.
Popovou superstar Rodolfa.
- Rodolfo! - Rodolfo!
- Rodolfo. - Done Pablo.
Rád vás vidím.
- Nápodobně. - Carla.
Carla.
Rodolfo! Jak je?
Je to o té svatbě pravda?
RODOLFO MOJE LÁSKA
Prosím, lásko.
Hned přijdu.
Už mě to divadlo nebaví. Nemáme nic společného.
Snad jen, že nás oba přitahují vojáci.
Pojďte. Tady jste doma.
Diane se musela vypořádat se zaměstnancem.
Diane, promluvme si. Zasloužím si nižší pozici.
Myslíš vyšší.
Ne, nižší.
Strašně podrobně jsem se ohodnotil
a zjistil, že mé schopnosti jsou vhodnější pro obsluhu bazénu.
Tak dobře.
Skvělé.
Děkuju, Diane.
Na oslavu zajděme do tvé kanceláře, mám posled…
Dobře, budu slavit sám.
Dámy, kdo si dá mangovou margaritu? Dvě?
Kdopak to přišel?
Pan Dokonalý.
Taky vás rád vidím, Estebane.
Je tu Máximo?
Zavolal jsem Pabla, protože jsem taky doufal v druhou šanci.
No…
Co potřebuješ?
Udělal jsem strašnou chybu,
ale jsem si jistý, že do hotelu patřím.
Chtěl bych zase dělat v Las Colinas.
To nebude jen tak.
Ale…
Diane tě má moc ráda a ví, jak přínosným zaměstnancem jsi byl.
Určitě by ti dala další šanci,
ale musel bys dokázat, že už s Espectacularem nebudeš nic mít.
Co by Diane řekla, kdybych se zaručil,
že Espectacular nebude už nikdy obtěžovat nikoho v resortu?
Určitě by řekla:
Povězte mi víc. Poslouchám.
Poslouchám. Povězte mi víc.
Sakra, skoro.
Inspiroval mě Ricardo Vera.
Prý měl trávit víc času navazováním přátelství než vytvářením nepřátel.
Třeba by i pro nás bylo lepší být spojenci než nepřáteli.
A „my“ jsme kdo?
Done Pablo, mohu?
Diane, rád vás vidím.
Počkej. Poslechni si Máximův nápad.
A když se ti nebude líbit, můžeš po něm tu sešívačku hodit.
Ano. Mám vás tu. Dobře.
Hele, Ximeno.
Neviděla jsi nějaké dopisy od Loreny pro mě?
Obvykle mi jednou za pár dní napíše, ale už týden nic nepřišlo.
Před pár dny tu byl dopis od ní.
Dostal jsi ho?
Ne.
Nekrade někdo moje dopisy od Loreny?
Je to možné?
Kdo by to dělal a proč?
Ublížil jsem někomu?
Nebo je to nedorozumění?
Tak jo.
Díky.
Ahoj.
To je můj dopis!
Hej!
Namísto sporů s Fabiánem s ním mám spolupracovat?
Můžu i tak hodit sešívačku?
Las Colinas a Espectacular budou spolupracovat s celebritami
a vypouštět informace, jaké chceme.
Tak budu mít stále dost exkluzivních příběhů.
Hosté schválí, co se o nich bude psát.
A Las Colinas bude mít dobrou pověst mezi elitou
jako jediný resort, kde je před novináři bezpečno.
Výhodné pro všechny.
Pokud to bude fungovat, tak je to výborné.
Můžeme to vyzkoušet?
Don Pablo už mluvil s jedním hostem a ten s účastí souhlasil.
Pardon, není tu.
Jen jsem chtěl vyvětrat.
Ale jde o Rodolfa.
Ano!
Kradeš naše dopisy!
Nehraj si na hloupou!
Ano! Jen si mě obviňuj. Vždy mi vadilo, že chodíš s mou neteří.
- Musela jsem to típnout. - To je to nejhorší, cos kdy udělala.
A to jsem tě viděl kousnout do živýho kuřete.
Proč jsi to udělala?
Protože si ji nezasloužíš a já ji nenechám chodit s krysou, jako jsi ty!
Kde je ten můj dopis?
To ti nikdy nepovím.
Sakra, koukla jsem na tu skříň se ztrátami a nálezy.
Ale mívám ji zamčenou.
Sakra. Je odemčená!
Ne…
Drahý Memo,
tohle je nejtěžší dopis, co píšu.
Rodina mi nezaplatí cestu do Acapulca,
takže toto léto v Las Colinas pracovat nebudu.
Být od tebe pořád tak daleko je strašné utrpení.
Když jsem si myslela, že se brzo uvidíme, dokázala jsem to snášet.
Ale teď už je toho na mě moc.
Tohle je můj poslední dopis.
„Lorena.“
Schovávala jsi ho,
abys mě ochránila?
Ještě 20 vteřin.
Víc laskavosti nesnesu.
Celý tento dům je plný vzpomínek, Hugo.
Máximo.
Máximo!
Je brzy.
Musím se chystat do práce v Las Colinas.
Proč už jsi vzhůru?
U Julie jsem poprvé ochutnala kávu.
Je tak dobrá, úplně tě probere, hlavně když do ní dáš hodně cukru jako já.
Každopádně… Dnes k ní zajdu. Mám ji pozvat na tu párty po obřadu?
Jo!
Vlastně ne,
nechce se mnou mít nic společného.
Jeden nikdy neví. Máma nechtěla mít nic s Estebanem,
ale já jsem pořád něco rozbíjela
a on to opravoval, koktal a potil se.
A zítra se vezmou…
Hugo, tahle část je o Julii právě tak jako o mně.
Už jdu!
A jak se rozhodla jít si za svým.
- Čau! Jen dál. - Hola.
Všechny tvé věci jsou tu v tašce.
Samý ponožky a nechutná hromada bonbonů.
Díky. Ty jsi nemocná?
Ne, ale hodila jsem se marod.
Chad dnes odjíždí a loučit se s ním přede všemi
by bylo divné.
A když už tu Chad nebude, Diane by mě mohla vyhodit.
Nemám na to všechno sílu.
Všichni se rozcházejí.
Já s Robertou,
ty a Chad,
Máximo a Isabel…
Jo, slyšela jsem.
Těm dvěma se vyhýbám.
No, já jsem se poslední rok hodně schovávala.
Ale s problémy mi to nepomohlo, musela jsem se jim postavit.
V den, kdy jsem se vracel do Las Colinas, se někdo jiný loučil.
Budete mi chybět. Fakt.
Héctore,
promiň, že jsem tě málem vyhodil.
V pohodě, amigo.
Málem ze mě byl Héctor, nezaměstnanosti akvizitor.
„Hermigo.“
„Memigo.“
Hodně štěstí, Chade.
A napiš.
Nikdo jiný už mi nepíše.
Jasně.
Dávej na sebe pozor.
Kdybys něco potřeboval, cokoli…
Zavolám Donu Pablovi.
Takže…
bylo to fakt skvělý.
Díky, děvčata,
za ty blbce
a dobré nachos.
Budu postrádat
všechny
z vás.
Sbohem.
- Jo, díky. - Héctore.
Žádný sex s mou mámou.
Správná španělština.
Chade.
Hodně štěstí.
Dobře dojeď a najdi všechno, co hledáš.
Díky. Nápodobně.
Půjdu všechno připravit.
Vyrazím.
- Ahoj. - Adios!
Ušlo to.
Víš, každý, s kým se Julia viděla, jí dal sílu
promluvit s další osobou. Sara vedla k Chadovi a Chad k…
Julie, pojď do mé kanceláře.
Bude to rychlé.
Netřeba chodit kolem horké kaše. Máš padáka.
Bože, to byl vtip.
Tys to vzala vážně?
Jasně že jo.
- Ten výraz. - To je strašný vtip, Diane.
Proč tu nikdo nemá smysl pro humor?
Chtěla jsem s tebou mluvit,
protože pár obchodů má zájem o tvoje oblečení.
Co v příštích týdnech zvýšit výrobu?
Ano! Jistě!
Není to zase vtip?
To by vtipné nebylo.
Gratuluju!
Diane dodala Julii dost sebevědomí,
- aby čelila dalšímu, komu se vyhýbala. - Bože.
Vrať se!
Stop!
Tak co?
- Skvělé. - Sí?
- Smutné? - Děsně!
Rodolfo měl mít v Las Colinas exkluzivní soukromou svatbu,
ale snoubenka mu měla utéct od oltáře a zlomit mu srdce.
A Espectacular by to celé tajně zachytil.
V následujících týdnech by z toho byla největší senzace roku.
A kdyby Rodolfa opustila žena, na dlouho by to umlčelo všechny drby.
Výhodné pro všechny.
Máximo, jenom Máximo.
Není třeba říkat, že práci máte zpátky.
Ale i tak to řekněte.
Práci máte zpátky!
Děkuji moc, paní Daviesová.
Můžu si vzít ty květiny domů? Má matka se zítra vdává.
Jako překvapení jí chystám domácí párty.
Jistě.
Pěkně to pokazil, ale taky tenhle resort mnohokrát zachránil.
A hodně pomohl zaměstnancům.
Co uděláme my pro něj?
Ano, beru.
Ano, beru. Proč to zní tak divně?
Ano, beru.
Proč to nezní normálně?
Noro.
Vypadáš tak krásně jako v den, kdy jsme se vzali.
Jdeme?
Byl jsem moc vděčný, že byla po takové době
naše rodina zase v jednom kole a šťastná.
Přijďte včas.
- Jo! - Tak na místě.
Jo.
Dobře. Tak jo.
Teď tu z toho uděláme něco pohádkového.
Máme na to dost času?
Máme hodinu.
Budeš překvapená, co dokážeme.
O 55 MINUT POZDĚJI…
Je to ještě horší.
Máš pravdu. Hrůza.
Chtěl jsem pro mámu udělat něco pěkného…
Co to je?
To, co si s rodinou zasloužíte.
Získal jste si Ricarda Veru, vyřešil problém s Espectacularem.
Obětovals pro mě dýška.
S tvou matkou jste dali dohromady mou rodinu.
Když jsi stál vedle mě, vypadal jsem ještě líp.
Pro lidi z Las Colinas jste toho udělal hodně.
Chceme to oplatit.
Běžte na matčinu svatbu.
My se tu o to postaráme.
Děkuju vám.
Jsem moc…
Děkuju.
Saro, Memo, jdeme.
Ahoj!
Noro, berete si Estebana za manžela?
Ano, beru.
Estebane.
Berete si Noru za manželku?
Ano, beru.
Na to jsi trénoval.
Prohlašuji váš sňatek za uzavřený.
Polibte nevěstu.
Mezitím si šla Julia promluvit s další osobou.
Čau.
Ahoj Isabel.
Jdu se ti omluvit.
Tak jo.
No…
Ohledně Máxima a sebe jsem nebyla upřímná.
Proto jsem se přišla omluvit.
Chci, abys byla šťastná.
Díky.
To je všechno?
Jo, je.
Nechci, aby na mě byl někdo naštvaný. Hlavně ty ne.
Já vím. To je tvůj problém.
Cože?
Pořád přemýšlíš, co si myslí ostatní!
Přijalas nabídku k sňatku, kterou sis nebyla jistá.
Nechtěla jsi udělat scénu.
Řeklas, ať si Chada vezmu!
Ne. Řekla jsem, ať se rozhodneš.
A rozhodla!
Ale ne podle sebe!
Záleží mi na tobě,
ale všechno to s Máximem se stalo, protože jsi k sobě nebyla upřímná.
Co chceš, abych udělala?
Chci, aby ses na tohle už neptala.
A najednou Julii zbýval poslední člověk.
Ať žijí novomanželé!
Pusu!
Neboj, Memo.
Oba nás brzo čeká něco dobrého.
Jak můžu být šťastný, když vím…
Tuhle písničku miluju!
Máximo.
Když máš svoji práci zpět a já jsem byl povýšen směrem dolů,
budeme zase dělat spolu.
To mě moc těší.
Mám tě rád.
Připomínáš mi smutnější, slabší, trochu nižší verzi mě samého
s menšími chodidly, méně objemnými kudrnami a…
Kam odešel? Vždyť jsem ho vychvaloval.
Done Pablo. Diane. Je to pravda? Je pozice vedoucího bazénu zase volná?
To je. Ale vy ji nedostanete.
Domluvila jsem se s Donem Pablem, že bude častěji pryč.
Potřebuju někoho, kdo ho dočasně zastoupí,
a až odejde do důchodu, tak jeho pozici převezme.
Na bazén nebudete mít čas.
Budeš se připravovat, abys po mně Las Colinas převzal.
Budeme Dianina pravá a levá ruka.
Na vaši skvělou budoucnost v Las Colinas.
Ale potřebujeme vedoucího bazénu.
O někom bych věděl.
Jak už jsem řekl,
byl to čas druhých šancí.
Máximo.
Sekne nám to!
Že jo?
Není to jen tak.
Držíme přísnou dietu.
Hodně cvičíme.
Chybí mi zmrzlina.
Co?
Zmrzlinu miluju.
Máximo,
slib mi, že budeš vždy pamatovat na rodinu
a nezapomeneš, co je v životě důležité.
Proč mi to říkáš?
Jsi Máximo Gallardo Ramos.
Máš před sebou celý svět.
Ale výzvy, kterým jsi čelil doteď, nejsou nic proti tomu, co tě ještě čeká.
Slib mi to!
Slib mi, že nebudeš pořád chtít víc a víc.
Rozhoduj se lépe než já ohledně těch, které máš rád,
ohledně toho, kam patříš,
ohledně toho, co je důležité.
Protože jinak…
ublížíš těm, kteří jsou nám v životě nejdražší.
Kéž bych to mohl slíbit…
Ale víš přece, že nemůžu změnit, co udělám.
Musím si tím projít.
Stejně jako ty.
Strejdo.
Promiň, Hugo.
Jak už jsem řekl,
tento dům je plný vzpomínek.
Jedna osoba na té párty nebyla.
Lupe. A byl pro to hodně dobrý důvod.
Hodně štěstí, Chade. A napiš.
Nikdo jiný už mi nepíše.
Stalo se to takto.
Kdys přijela?
Dnes, přivezla mě teta Lupe.
Tys za ni zaplatila?
Lupe.
S manželem vám chceme za všechno poděkovat.
Za tento nádherný a výjimečný den.
Ale jedné osobě chci poděkovat především…
Saře.
Nečekal jsem, že myslí mě.
Dvanáct let jsem se o naši rodinu starala úplně sama.
Celou tu dobu jsem si říkala: „Dokážu to sama. Nic víc nepotřebuju.''
A to je pravda.
Nepotřebuju.
Promiň, Estebane.
Ale moje paličatá Sara
pro svou matku chtěla něco víc, než co jen potřebuje.
Za to jsem jí moc vděčná.
A taky Máximovi,
který pro nás tak tvrdě pracoval, a Estebanovi,
že nás držel pohromadě,
když hrozilo, že se naše rodina rozpadne.
Druhá šance na lásku
může být děsivá.
Ale teď vidím, že může být i krásná.
Nikdy nedopusťte, aby strach stál v cestě lásce.
A když budete mít štěstí
a dostanete druhou šanci jako my, tak ji chyťte za pačesy.
Děkuji vám, děti, že jste mě to naučily.
Už dvakrát jste mi ukázaly cestu.
Na lásku!
Noro, Estebane, máme pro vás poslední překvapení.
To je Rodolfo!
Teď patříš do rodiny.
Díky, Lupe. Jsem moc šťastný.
Dobře.
Na žádost o ruku ti dávám měsíc.
Máximo.
Julie.
Jaks věděla, že budu tady?
Jsme propojení.
Oba máme velké sny.
Oba se rádi díváme na svět a sníme, kde jednou budeme.
A je to sedmé místo, kde tě hledám.
Máximo…
Učím se být k sobě upřímnější
a nebát se jít za tím, co chci.
Proto jsem tady.
Chci něco víc.
Chci naplnit své sny.
Chci…
Chci být s tebou.
Měsíce jsem si ohledně toho Silvestra přál druhou šanci.
Julie.
Od chvíle, kdy jsem tě uviděl,
jsem věděl, že patříme k sobě,
a bylo to každým dnem jasnější a jasnější.
Šťastný nový rok.
Hugo, neuběhl ani půlrok,
ale všichni jsme se dostali o kus dál k tomu, kde jsme měli být.
Někteří našli osobu, se kterou být měli.
Někteří zase sebevědomí ohledně toho, kdo jsou a kým být chtějí.
Někteří zjistili, že patří právě tam, kde jsou.
Nebo kde bývali dříve.
Jiní si uvědomili, že musí odjet.
A jiní…
začali nové dobrodružství.
Někteří z nás však nebyli tak blízko konci, jak se domnívali.
Chodils s Julií?
Jak dlouho?
A jak to skončilo?
- Proč myslíš, že to skončilo? - Jo, chodili jsme spolu.
Tajně.
A tehdy se to opravdu zamotalo.
Ale začalo to tu noc.
Julia se naučila neschovávat se před životem
a čelit obávaným lidem.
Přesně tak, Hugo.
A to je má lekce pro tebe…
A sak…
Použiješ tu lekci proti mně?
Je čas vydat se za ní.
Asi nechceš počkat v autě?
To těžko. Setkám se s Julií.
- Kdo řekl, že jde o Julii? - No tak, tío. Jdeme.
Tak jo.
Tati?
Do pr…
Překlad titulků: Veronika Ageiwa