Jutro po Chadovi in Julijini zabavi se mi je še vedno vrtelo v glavi.
Ker sem izdajal Espectacularju, so skoraj odpustili Mema.
Rešil sem ga. Tako da sem Chadu namignil, da je izdajalec Héctor.
S Julio pa sva si končno priznala čustva.
Ampak bila je zaročena, jaz pa sem hodil z Isabel.
Nič nisva mogla narediti.
-Vse to si nam že povedal. -Memito!
Oprosti. Tako nevljuden je.
Hugo, poznaš rek…
-Ne. -Pomeni "Kot Acapulco med velikim tednom".
Za velikonočne praznike Acapulco obišče največ gostov.
Mesto je nabito polno.
Na veliki petek leta 1985 pa je bilo v Las Colinasu malce drugače.
Prosim, stopite bliže.
Tako, ja, kar pridite bliže.
Hvala. Tako, ja.
Še malo bliže. Kot veste, imamo danes le enega gosta.
Najnovejšega vlagatelja Ricarda Vero.
Letovišče je najel za svoje spremstvo.
Lahko domnevate, da je izjemno zadržan.
In izjemno bogat. Rada bi mu pokazala,
da nisem prav nič zadržana.
Pa še kako res!
Ta obisk je za hotel izjemno pomemben.
Le peščica bo imela stike z njim.
Drugi bodite v pripravljenosti, če vas bomo potrebovali.
Ne morem verjeti, da je Héctor izdajalec. Bebec si zasluži vse najhujše.
Razen sršenovega pika. Tega ne privoščim nikomur.
Kakšno vprašanje?
Če ni gostov, kaj bomo počeli ves dan?
Vseeno mi je, da le ne motite g. Vere.
Ne smete se kopati nagi. Prav. Hvala, vsem.
Máximo, pridi v mojo pisarno.
Danes boš ti skrbel za g. Vero.
Seveda. G. Vera je moj vzornik. Ne morem verjeti, da sem vaša prva izbira.
Ja. Ker je don Pablo odšel, Héctor je izdajalec, Chad pa je zaposlen s poroko.
-Ne morem verjeti, da sem četrta izbira. -Vedno trobezljamo
"to je naš najpomembnejši gost, bla, bla, bla". Vedno je bila laž.
Tokrat je res naš najpomembnejši gost.
Naredi vse, kar moraš, da bo dobre volje.
Na večerji ga moram prositi za noro veliko denarja.
Ne bom vas razočaral.
Takšno vedenje pričakujem od novega kopališkega mojstra.
O bog, res?
Zaslužil si si. Samo še Héctorja moram odpustiti.
Ga boste kmalu?
Pozneje. Ta hip je nepredvidljiv.
Najprej se moram zmeniti z Vero.
Potem pa bo…
"Héctor, sam svoj nezaposleni direktor".
Živjo, dragi. Oprosti, da te motim na veliki teden,
najbrž je gori precej divje ob tem času. Ampak za Saro gre.
Zadnje čase imam težave z njo.
Pogrešam jo. Želim si, da bi se vrnila domov.
Ne morem pa sprejeti njenega vedenja.
Ali pač?
No, če srečaš Jezusa,
ga prosi, naj mi pošlje znamenje. Prav?
Hvala.
Kaj? Jezus je obiskal abuelo?
Ni bil pravi Jezus. Chucho je bil, Robertin oče.
Tako je bil oblečen, ker je igral Jezusa v pasijonu.
To je tradicija za veliki petek. Udeleži se ga veliko ljudi.
-Katoliški shod stripovskih navdušencev. -Ne, Memito. Ni tak shod.
-Oprosti. -Je že v redu.
-Ne vem, kaj bom z njim. -Ja.
O bog, Chucho. Je vse v redu?
Ne, nič ni v redu. Še najmanj tvoja diabolična, izprijena hči.
Mojo nedolžno Roberto hoče zvabiti na brezbožna pota.
V reči, ki niso v skladu s Svetim pismom. Tako domnevam. Redko ga berem.
Dolgočasno je. Pa ni mi ga treba brati, ker sem tak kot Jezus.
Ti pa si grozna mama.
Zdaj pa grem. Križ moram nositi.
Tisto jutro je osebje uživalo v praznem letovišču.
Máximo. Nekaj groznega se je zgodilo.
-Kaj pa? -Héctor ne more biti izdajalec.
Fabián je dobil podatke med šesto in sedmo.
Ves ta čas sem videl Héctorja s prostora za VIP.
Nikamor ni šel. Ne smeva dovoliti, da kaznuje nedolžnega.
Še zdaj me tlači mora, ker sem mami kot otrok rekel,
da je posteljo pomočil pes. Povejva Chadu.
Počakaj malo.
Mogoče res ni bil on, ampak zasluži si, da leti zaradi drugih stvari.
Héctor!
Brez njega bova lahko uresničila sanje.
To mi je všeč.
Ampak ne, to ni prav.
-Poleg tega morava najti pravega vohuna. -Ali pa ne.
-Kaj pa govoriš? Nekdo izdaja Las Colinas… -Memo. Memo!
Jaz sem izdajalec.
Ti si delal za Espectacular?
-Nisem hotel, toda potreboval sem denar. -Máximo, skoraj so me odpustili!
-Pa te niso. Tega ne bi dovolil. -Dovolil pa boš, da odpustijo Héctorja.
Potem boš postal kopališki mojster.
To ni sivo območje morale.
-Naredi, kot je prav. -Ej! Ricardo Vera je prišel!
Višji je, kot sem pričakoval. Ven iz bazena!
Misliš, da so taki kot Vera prišli tako daleč, ker so bili pošteni?
Ne vem več, kdo si. Gotovo pa nisi Máximo Gallardo.
-Najin največji prepir. -Tako je.
-Najbolj dolgočasna zgodba. -Memito!
Oprosti. Telefon ti bom vzel.
G. Vera, dobrodošli v Las Colinasu.
Hvala, Diane.
Moj sin Chad, njegova zaročenka Julia in Máximo.
Danes bo "vero" skrbel za vas.
Vero. Vera?
Najprej "sam svoj nezaposleni direktor", zdaj pa to. Ne boš mi več pisal šal.
-Ne znaš jih prav povedati. -Kaj ti veš o tem?
Kelli.
Gostje bi že morali oditi. Kaj še delaš tu?
Mačka imam. Kaj se je zgodilo sinoči?
Nič. Krasno si se imela in še vedno ljubiš moža.
Taksi je tu. Ček pošlji po pošti ali pa ne.
-Prav. -Samo pojdi.
Prav. Še enkrat čestitam, kozmična sestra.
Vedela sem, ko me je Diane povabila, da je vesolje…
Tako sem vesela zate. Kmalu se vidiva.
Na poti sem sem videl zelo smešno kokoš.
Kaj je narobe?
-Sem grozna mama? -Kaj?
Seveda nisi. Zakaj to govoriš?
Robertin oče je prišel in rekel, da je Sara…
Da je Sara… Izprijenka.
Sara ni izprijenka. Jaz že vem, saj delam na remizi.
-Ne vem več, kaj naj verjamem. -Nora.
Svojo hčer poznaš.
Vzgojila si prijazno, močno in čudovito mlado žensko.
Poleg tega ji bom vedno hvaležen.
Če ne bi bilo nje, midva ne bi bila skupaj.
Kako to misliš?
Zakaj misliš, da se je tu vedno kaj pokvarilo?
Vedela je, da sva rojena drug za drugega.
Preden sva to vedela sama.
Kako naj nekdo s tako čudovitim srcem ne bo čudovit?
Prav imaš.
Moja Sara je srček.
Če že, je vražji otrok Roberta.
-Kaj? Ne. -Ja. Ona je pokvarila mojega otroka.
Nisem tega rekel. Nora, kam greš?
Jezusa grem poiskat.
Ne, čakaj! Ne hodi! Nora!
Ja, tu je vse v redu.
Diane mi je naročila, naj zabavam g. Vero,
kar mi ni šlo dobro od rok.
-Kaj pravite na razgled? -Isto morje kot pri vseh mojih hotelih.
Razen pri tistem v Cancunu. Tisto je Atlantik.
Stolp iz morskih sadežev bom.
Dobra izbira.
Kako pridobiš nekoga, ki ima vse in vsak dan preživi v nobel letovišču?
Namesto razkošja mu ponudiš nekaj skromnega.
Če ste tu le en dan, morate pokusiti odlični acapulski ceviche.
Morski plodovi s kečapom? Ne, hvala.
Ubožec. Toliko denarja, pa ne poznate prave radosti.
-Ta ceviche vam bo spremenil življenje. -Ceviche mi ne more spremeniti življenja.
Prav, peljal vas bom tja, in če vam ne bo spremenil življenja,
bom jaz plačal.
Če pa vam ga bo, mi boste dali pol podjetja.
Velikopotezno, ampak malo verjetno.
Prav, pa kupite uslužbencem nov kavomat.
Okej. Rad imam dobro stavo.
Všeč mi je. Resno.
Ampak ekipa mi tega ne bo dovolila.
Žal se ne moreš tihotapiti naokoli, če si eden najbogatejših Mehičanov.
Gospod Vera, v Las Colinasu gost dobi, kar hoče.
-Zlagala si se mi. -Zelo mi je žal, da sem morala to storiti.
-O kateri laži govoriva? -Rekla si, da se ne boš vtikala v poroko.
Pa si povabila Chadovo bivšo.
Zakaj? Me res tako sovražiš?
Ne, Julia. Rada te imam.
Zato vama s Chadom pomagam, da uvidita…
Da se ne bi smela poročiti.
Vidim vaju in nočem, da bi bila prizadeta.
Vse, kar sem naredila, je iz ljubezni.
Čakaj malo. Vse?
Diane ji je razložila. Ker ju ni prepričala, da si premislita,
se je odločila, da jima bo drugače pokazala, da nista za skupaj.
Najprej je hotela prestaviti poroko.
Ja, vem, da ste DJ na poroki.
Dvojno vam plačam, da odpoveste.
Ni bila uspešna, ker se je Chad naučil plesati salso.
Potem je Diane opazila, da se s Julio odlično razumeva.
Čakaj malo. Zakaj se je Diane vedno skrivala za rastlinami?
Ne vem. Tako sem si predstavljal.
Je bila ista rastlina? Jo je prenašala sem in tja?
-Hugo, prosim. Motiš me. -Enako vprašanje imam.
Zbranost mi popušča.
Prav! Pustimo rastline.
Bistvo je, da naju je Diane dala skupaj za valentinovo
v upanju, da se bo kaj zgodilo.
Poskrbita, da bo apartma prežet z romantiko.
Kot veste, je to le okrepilo Julijino in Chadovo zvezo.
Ko ti ni uspelo, si povabila Kelli, da bi se zaljubil vanjo?
Ne, hotela sem ti pokazati, da je bil Chad drugačen, preden te je spoznal.
Meditiranje, vegetarijanstvo. Bi bila res rada z nekom,
ki se spremeni glede na to, s kom je?
Chad ne ve, kdo je.
Zasnubil te je, ker ne ve, kaj bi drugega.
Ti pa si privolila samo zato, ker se bojiš reči ne.
Kaj?
Julia, ljubica, posveti se svojim željam.
On pa mora še ugotoviti, kaj hoče. Ta hip ovirata drug drugega.
Ne morem verjeti, da si naredila vse to. Predaleč si šla.
Ne pozabi, da to delam iz ljubezni. Zato mi ne moreš zameriti.
Ugotovil sem, kako lahko Ricarda spravim iz letovišča.
Potreboval pa sem Lupino pomoč.
Lupe.
Vse stavim.
-Mi posodiš uniformo kopališkega mojstra? -Kaj bom imela od tega?
Prosim, nič nimam.
Potrebujem samo par hlač.
Izenačim.
Pa je šel denar za zobni aparat za otroka.
Po uniformo grem.
-Kaj boš zdaj? -Bivše žene prav gotovo ne bom klical.
Marco, nobenih izgovorov. O tem bom poročal šefu.
Ne smeš poškrobiti brisač. Malo že, ampak… Ne poslušaš me.
Uživam v tem. Bodo verjeli, da sem šel na triurno masažo?
Ne skrbite. Za vse sem poskrbel.
Je vse v redu, šef?
Tako nisem užival, odkar sva z Johnom Cusackom kolesarila s tandemom.
Tri, dve, ena.
Vesel sem, da si srečen.
Še posebej danes.
-Hvala? -Bi danes rad počel še kaj?
Če bi bil zadnji dan v hotelu, kaj bi rad počel?
Samo povej.
Zdaj ko si omenil… Vedno sem hotel skočiti v bazen
s tistega balkona.
Héctor.
Danes boš skočil.
Ja. Ves ta čas naju je hotela ločiti.
Ne morem verjeti. Seveda verjamem, moja mama je.
Rekla je, da ovirava drug drugega. Da moraš ugotoviti, kaj hočeš biti.
-To je noro. -Vem, očitno ima nekaj…
Ker sem mislil enako.
Kaj?
Od kdaj?
Začelo se je, ko sem plesal salso z don Pablom.
Spoznal sem, da vse življenje počnem, kar mi rečejo.
Zato sem se vprašal, kaj bi rad počel.
In… Pomislil sem: "Zakaj ne bi bil samo Julijin mož?"
Lepo zveni: Julijin mož.
Zakaj bi bil kaj drugega?
Torej…
Te res oviram.
Proč od njega!
Vstani!
Kdo pa misliš, da si?
-No, Jezus sem. -Kakšen Jezus neki!
Tvoja hči je skvarila mojo. Slab oče si.
Komu boste verjeli,
-njej ali nekomu, ki je tak kot Jezus? -Jezusu!
Jezus! Jezus! Jezus!
Mahni ga!
Vrni se! Česa se bojiš?
Tudi če ga ubijem, se bo vrnil čez tri dni.
Farizej! Bogokletnik!
Hvala!
Če bi bil pravi Jezus, bi nastavil drugo lice! Hinavec!
-Povorka za veliki petek je pa čustvena! -Ja.
Prav.
-Vam je spremenil življenje? -Oživil me je. Najboljši del
pa je to. Jesti na ulici.
Piti iz vrečke.
Prijetno je biti spet normalen.
To sem pogrešal.
-To tudi. -To začini vse skupaj.
Ne bi mogla skupaj ugotoviti, kdo sva?
Ja, prav imaš.
Tudi ti ne veš, kaj vse bi rada počela v življenju.
Ne, sploh ne.
Rada bi živela v Parizu in Milanu. Potem pa v New Yorku.
Rada bi razširila kolekcijo oblačil.
V Medellinu bi rada ustanovila program za mlade ženske.
Pa v vodni park bi šla rada.
Vidiš? Brez ciljev sva.
Nečesa ne razumem.
Če ne veva, kdo sem, kako potem veš, da sem pravi zate?
Lahko nekaj vprašam? Te oviram?
Bi rada kaj počela v življenju? Bi rada počela kaj, česar ne počneš,
ker si z mano?
Poslušaj.
Nočem, da se odrečeš sebi zaradi mene.
-Vas lahko nekaj vprašam? -Ja.
Najbrž ste bili precej brezčutni, da ste prišli tako daleč.
Spoznal sem, da imaš na koncu samo sebe.
Jasno! Skrbeti moraš zase.
Ne, nasprotno.
Naredil sem vse, da bi napredoval.
Zdaj sem sam v svojem letalu.
Ali v svojih hotelih.
In sprašujem se…
Kaj, če bi več časa namenil iskanju zaveznikov, namesto iskanju sovražnikov?
Kakšno bi bilo moje življenje zdaj?
Reči hočem, karkoli narediš,
se prepričaj, da boš lahko živel s tem.
Kajti na koncu moraš živeti s sabo.
Takrat sem spoznal, da Héctor ne sme plačati za moje grehe.
Veš, kaj tekne s sladoledom? Ocvirki.
Ko to reče tvoj najboljši prijatelj, tega ne narediš.
Ko reče bogataš, pa takoj.
Mi še vedno zameriš? Tega je že več deset let.
Ja, pa te je izučilo? Pravim ti, da naredi, kot je prav.
Pa me še vedno ne poslušaš. Naredi, kot je prav.
-Obišči jo. -Njo? Žensko iz načrta potovanja?
Kdo je? Julia ali Isabel?
Nihče ni. Tiho bodi.
Nazadnje me ni bila ravno vesela.
-Kako veš, da me bo sprejela? -Ker sem govoril z njo.
Greva v kuhinjo.
-Gotovo te stričeve zgodbe dolgočasijo. -Pri taki plači me ne dolgočasijo.
Seveda njegove zgodbe niso nič v primerjavi z mojimi.
Res?
-Rad bi jih sli… -Začelo se je v Portlandu leta 1996.
Danes sem končno pustil službo, osvojil nazaj sanjsko dekle
in zajebal šefe!
Oprostita.
-Kaj sta… -Kje sem ostal? Saj res.
Ricarda sem pritihotapil nazaj v Las Colinas.
Najlepša hvala. Tisti ceviche mi je spremenil življenje.
Zaslužil si si kavomat za osebje.
Če ste se imeli tako fino, bi mogoče osebju kupili še džakuzi.
Visoko meriš, ampak ne bo šlo. Izvoli.
Pokliči me kdaj.
Hvala.
Najbrž vam je jasno, da bomo še slišali o Ricardu.
Zelo smešna kokoš.
-Devica Marija. -Živjo.
-Ti si okrcala Chucha. -Ne morem verjeti, da sem nadrla Jezusa.
Ne sekiraj se, kreten je.
Prvič sem navijala za Judeža.
Če misli, da je križ težak,
bi moral nositi to.
Kako so lahko takemu cepcu zaupali vlogo Jezusa?
Življenje je polno nasprotij.
Na primer, nisem devica.
Razumem.
-Tudi sama sem polna nasprotij. -Res? Zakaj?
Vedno sem poskušala biti dobra katoličanka.
Ta hip pa ne ločim med pravilnim in napačnim.
Kaj naredi človek, ko mora izbirati med dogmami Cerkve
-in tem, kar čuti? -Ne vem, kaj naj ti rečem.
Delam v nezakoniti igralnici.
Ampak zdi se mi, da je dober katolik
poln ljubezni,
je dober in odpušča.
Poleg tega, kdo ve!
Mogoče je rešitev,
da živiš z nasprotji.
Je čudno, da se dobro počutim?
Ne, mogoče to pomeni, da sva naredila prav.
-Ja. Mogoče. -Ja.
-Vesel sem, da nisva skočila. -Jaz tudi. Pa ne, ker je bilo srhljivo.
Ne, sploh ni bilo srhljivo.
Čisto brezzveze se mi je zdelo. Sploh ne zabavno.
Ja, dolgočasno bi bilo.
Zelo dolgočasno. Kdo pa hoče skočiti z balkona, če je dolgočasno?
Jaz že ne.
-Jaz tudi ne. -Dolgčas.
-Le zakaj? -To ni življenje.
Moj najboljši uslužbenec.
G. Vera te ni mogel prehvaliti.
Izjemo hvaležna sem ti.
Ko smo že pri tem… Nekaj vam moram povedati.
Ni Héctor izdajal Espectacularju, ampak jaz.
Jaz sem vohun.
Lahko bi vam razložil, zakaj sem to naredil, pa ne bi nič spremenilo.
Toda nikoli nisem naredil ničesar, kar bi prizadelo vas ali letovišče.
Sem pa izdal vaše zaupanje.
To pa globoko obžalujem, ga. Davies.
Tudi jaz obžalujem.
Poberi svoje stvari, Máximo. Odpuščen si.
CHAD IN NJEGOV OČE – 1964
-Je vse v redu, "hermigo"? -Ja, zdaj je.
-Res ne morem imeti malo miru? -S Julio sva se razšla.
Prav si imela. Ne vem, kdo sem. To pa ni pošteno do nje.
Ponosna sem nate.
Gotovo ni bilo lahko. Vem pa, da je tako bolje za oba.
Govorila sva tudi, zakaj sem tak.
Zato ker nadzoruješ vse v mojem življenju.
Vse, kar si danes rekla Julii, to dokazuje.
Morala sem, ker nisi nikoli izbral cilja.
Ne. Cilja nisem izbral, ker me ves čas nadzoruješ.
Življenje si bom uredil, samo če bom za nekaj časa odšel.
Kako to misliš?
V LA grem. Prav?
Vsaj za nekaj mesecev. Mogoče dlje.
Tu je moja odpoved.
Zgornja polovica je besedilo pesmi Whitesnakov. Nisem našel praznega lista.
Ampak saj si vendar…
-Moj Chad si. -Žal mi je, mami, prihodnji teden grem.
Cepajo kot muhe.
Kaj vse bi storili za svoje cilje? Diane je mislila, da ni meja,
pa je izgubila to, kar je imela najrajši.
Preprosto nežna so.
Kot pisma, ki sem jih pisala kot najstnica.
Mama še vedno ni vedela,
koliko je pripravljena odstopiti od tega, kar so jo učili, da bi sprejela hčer.
Jaz pa sem našel mejo, ki je ne bi prestopil.
Spoznal sem, da moram biti tak, kot hočem biti.
Tudi če zato izgubim Las Colinas.
Si v redu?
Kaj se je zgodilo?
Tvoja ponudba za službo še velja?
Žalosten sem bil. Po drugi strani pa sem se počutil bolje.
Po dolgem času
sem bil spet ponosen, da sem Máximo Gallardo.
Prevedla Lorena Dobrila