Morgenen etter Chad og Julias fest var det kaos i hodet mitt.
Memo hadde nesten fått sparken for mine lekkasjer til Espectacular.
Jeg reddet ham, men bare ved å la Chad tro at Héctor var muldvarpen.
Julia og jeg innrømte endelig at vi hadde følelser for hverandre.
Men hun var forlovet, og jeg var sammen med Isabel.
Det var ingenting vi kunne gjøre.
-Du har fortalt oss alt dette. -Memito!
Unnskyld. Han er så frekk.
Hugo, har du hørt uttrykket…
Nei.
Det betyr: "Som Acapulco under den stille uke."
Påskeuka er årets travleste uke for resortene i Acapulco.
Byen er full av folk.
Men i 1985 så langfredag litt annerledes ut på Las Colinas.
Alle sammen, vennligst kom hit.
Sånn, ja. Kom nærmere.
Takk. Sånn, ja.
Litt nærmere.
Som dere alle vet, har vi bare én gjest i dag.
Hotellets nyeste investor, Ricardo Vera.
Han har leid hele resorten for følget sitt,
så dere skjønner nok at han er ekstremt privat.
Og ekstremt rik.
Jeg vil gjerne vise ham noe ekstremt privat.
Det er sikkert og visst.
Dette besøket er veldig viktig for resorten,
så kun noen få av oss skal ha med ham å gjøre.
Resten av dere står klare i tilfelle vi trenger dere. Jeg vil forsikre…
Tenk at Héctor var muldvarpen. Den drittsekken fortjener hva enn han får.
Bortsett fra et vepsestikk. Det unner jeg ingen.
Noen spørsmål?
Hvis vi ikke har gjester, hva skal vi gjøre hele dagen?
Så lenge dere holder dere unna Mr. Vera, bryr jeg meg ikke om hva dere gjør.
Ikke sol dere nakne.
Ok. Takk, alle sammen.
Máximo, møt meg på kontoret mitt.
Jeg vil at du skal ta deg av Mr. Vera i dag.
Jøss, selvfølgelig. Mr. Vera er alt jeg ønsker å bli en dag.
-Takk. Tenk at jeg var førstevalget. -Du var det.
Siden Don Pablo dro, Héctor sviktet oss og Chad er for distrahert av bryllupet.
Tenk at jeg var fjerdevalget.
Du vet at jeg alltid sier tøv som "dette er vår viktigste gjest, bla-bla"?
Alle andre ganger var det en løgn. Dette er vår viktigste gjest noensinne.
Gjør hva enn du må for å holde ham i godt humør.
Jeg må be om et latterlig stort ekstrabeløp under middagen med ham.
Jeg skuffer deg ikke.
Det er holdningen jeg forventer fra min nye bassengsjef.
Herregud, er det sant?
Du har fortjent det. Jobben er din når jeg gir Héctor sparken.
-Skjer det snart? -Senere. Han er uberegnelig akkurat nå.
Må vente til vi er ferdige med Mr. Vera. Så kommer han til å bli:
"Dagpengemottakeren Héctor."
Hei, kjære. Beklager at jeg forstyrrer deg i den stille uke.
Det må være kaos der oppe.
Men det gjelder Sara.
Jeg har slitt veldig i det siste.
Jeg savner henne og vil at hun skal komme hjem igjen,
men jeg kan ikke bare ignorere det hun har gjort.
Kan jeg vel?
Jeg vet ikke. Hvis du støter på Jesus,
kan du be ham om å sende meg et tegn eller noe sånt?
Takk.
Vent litt.
Sier du at Jesus besøkte abuela?
Det var ikke selve Jesus. Det var Chucho, Robertas far.
Han var kledd slik fordi han spilte Jesus i kirkens gjenskapelse av korsfestelsen.
Det er en langfredagstradisjon. Masse folk deltar.
Som en katolsk Comic-Con.
Nei, Memito. Det er ikke en katolsk Comic-Con.
-Unnskyld. -Det går bra.
-Vet ikke hva jeg skal gjøre med ham. -Nei.
Herregud, Chucho. Er alt i orden?
Nei, alt går dårlig. Vi kan begynne med din perverse djevelunge-datter.
Hun har prøvd å lure min uskyldige Roberta til å gjøre ugudelige ting.
Ting som går imot Bibelen.
Tror jeg. Jeg leser ikke Bibelen så ofte. Den er så kjedelig.
Jeg trenger ikke det, for jeg ser ut som Jesus.
Men du er en forferdelig mor.
Unnskyld meg. Korset vil ikke bære seg selv.
Før Ricardo kom, kunne de ansatte nyte den tomme resorten.
Máximo. Det har skjedd noe fryktelig.
Hva er det?
Jeg har akkurat innsett at Héctor ikke kan være muldvarpen.
Chad sa at Fabián fikk informasjonen mellom klokka 18 og 19.
Men jeg kunne se Héctor fra VIP-området hele den tiden.
Han gikk ingen steder.
Vi kan ikke la feil person få skylden.
Jeg har mareritt fra da jeg var fem år
og fortalte mamma at det var hunden som tisset i senga mi.
-Vi må si det til Chad. -Vent litt.
Héctor gjorde kanskje ikke dette, men fortjener han ikke
å få sparken for andre ting?
Héctor!
Med ham borte vil du og jeg leve drømmen vår, ikke sant?
Det høres fint ut.
Men nei. Det er ikke riktig.
-Og vi må finne den virkelige muldvarpen. -Eller kanskje vi ikke må det.
Máximo, hva mener du? Noen der ute svikter Las Colinas…
Memo!
Jeg er muldvarpen.
Samarbeidet du med Espectacular?
Jeg ville ikke bli involvert, men jeg trengte pengene…
-Jeg holdt på å få sparken! -Jeg ville aldri ha latt det skje.
Men du vil la Héctor få sparken,
og så kan du bli Las Colinas' nye bassengsjef?
Dette er ikke en moralsk gråsone.
-Du må gjøre det rette. -Hei!
Ricardo Vera er her! Han er høyere enn jeg forventet!
Vi må forlate bassengområdet!
Tror du Ricardo Vera ble vellykket ved alltid å gjøre "det rette"?
Jeg vet ikke hvem du er, men du er ikke Máximo Gallardo.
-Vår største krangel noensinne. -Vår største krangel noensinne.
Kjedeligste historie noensinne.
Memito! Unnskyld. Jeg tar fra deg mobilen.
Mr. Vera, velkommen til Las Colinas.
Takk, Diane.
Dette er sønnen min Chad, hans forlovede Julia, og dette er Máximo.
Han skal ta "Vera" godt vare på deg i dag.
Vera. Vera?
Først "dagpengemottaker", så dette. Du skriver ikke spøker for meg mer.
-Du bommer med fremføringen. -Hva vet du om fremføring?
Kelli.
Alle gjestene skal ha sjekket ut alt. Hvorfor er du her fortsatt?
Jeg er så bakfull. Hva skjedde i går?
Ingenting skjedde. Du koste deg, og du elsker fortsatt mannen din.
Drosjen din er her. Send oss betalingen eller la være.
-Ok. -Bare kom deg ut.
Ok. Gratulerer igjen, min kosmiske søster.
Da Diane ba meg om å komme hit, visste jeg at universet…
Jeg er så glad på deres vegne. Ok, vi ses snart.
Jeg så den morsomste kyllingen på veien hit…
Hva er galt?
Er jeg en forferdelig mor?
Hva?
Selvfølgelig ikke. Hvordan det?
Robertas far kom innom og sa at Sara er…
At Sara er pervers.
Sara er ikke pervers. Stol på meg. Jeg jobber i bussgarasjen.
Jeg vet ikke hva jeg skal tro mer.
Nora.
Du kjenner datteren din.
Du har oppdratt en snill, sterk, vidunderlig ung kvinne.
Og jeg vil alltid være takknemlig mot henne fordi…
Hadde det ikke vært for henne, ville vi aldri blitt sammen.
Hva mener du?
Hvorfor tror du at ting alltid ble ødelagt her?
Hun visste at vi var skapt for hverandre
før vi visste det.
Hvordan kan en med et så vidunderlig hjerte være noe annet enn vidunderlig?
Du har rett.
Sara er snill.
Det er snarere Roberta som er djevelungen!
-Hva? Nei. -Jo. Hun korrumperte mitt kjære barn.
Det var ikke det jeg… Hvor skal du hen?
Jeg skal finne Jesus.
Nei, vent!
Ikke gå! Nora!
Ja, alt er i orden her. Stedet er sikret.
Mitt store oppdrag fra Diane om å få Mr. Vera i godt humør, gikk ikke så bra.
-Hva syns du om utsikten? -Samme havet jeg ser fra alle mine hotell.
Bortsett fra hotellet ditt i Cancún. Det er Atlanterhavet.
Jeg tar sjømattårnet, takk.
Godt valg.
Hvordan skal man overtale en som har alt, og som bor på elegante resorter hver dag?
Man prøver ikke å fremstå som elegant, men som jordnær.
Er du her bare én dag,
må du prøve Acapulcos ceviche. Verdens beste.
Sjømat med ketchup? Nei takk.
Stakkars mann. Så mye penger, men du har aldri opplevd sann lykke.
Ceviche-selgeren rundt hjørnet vil forandre livet ditt.
Ingen ceviche vil forandre livet mitt.
Ok, hva med dette?
Jeg tar deg med dit, og hvis den ikke forandrer livet ditt, spanderer jeg maten.
Men hvis den gjør det, får jeg halvparten av selskapet ditt.
Ambisiøst, men usannsynlig.
Greit, da kjøper du en ny kaffetrakter til de ansattes pauserom.
Ok.
Jeg liker et godt veddemål. Og det høres herlig ut. Helt sant.
Men teamet mitt tillater det neppe.
Uheldigvis kan man ikke luske rundt når man er en av Mexicos rikeste menn.
Señor Vera, her på Las Colinas får gjesten det gjesten vil ha.
Du løy for meg.
Og tro meg, jeg er veldig lei for at jeg måtte gjøre det.
Hvilken løgn snakker du om?
Du skulle ikke blande deg i bryllupet, men du inviterte Chads ekskjæreste hit.
Hvorfor det?
Hater du meg så mye?
Nei, Julia. Jeg elsker deg.
Derfor har jeg prøvd å hjelpe deg og Chad med å innse
at dere ikke burde gifte dere.
Jøss.
Jeg ser hva som vil skje og vil ikke at noen skal bli såret.
Tro meg, alt jeg gjorde, gjorde jeg av kjærlighet.
Vent.
Alt?
Så forklarte Diane at siden hun ikke fikk dem til å ombestemme seg,
fant hun andre måter å hjelpe dem med å innse at de ikke burde gifte seg på.
Først prøvde hun å utsette bryllupet.
Ja, jeg vet du er DJ i det bryllupet.
Jeg betaler deg dobbelt så mye for at du avlyser.
Men det funket ikke, siden Chad lærte seg å danse salsa.
Så la Diane merke til at Julia og jeg kom godt overens.
Vent litt. Hvorfor gjemte Diane seg alltid bak en plante?
Det var sånn jeg så det for meg.
Var det den samme planten? Bar hun planten fra sted til sted?
-Hugo, vær så snill. Du avbryter. -Jeg hadde samme spørsmål.
Det trekker meg ut av historien…
Alle sammen, bare… Greit! Ingen flere planter.
Poenget er at Diane fikk oss til å være sammen på valentinsdagen
i håp om at noe kunne skje.
Greit, dere to. Fyll suiten med romantikk.
Men det gjorde bare Julias forhold til Chad sterkere.
Da alt det feilet, fikk du Kelli hit så Chad skulle bli forelsket i henne igjen?
Nei, jeg ville at du skulle se hvor annerledes Chad var før han møtte deg.
Meditasjon, vegetarianer. Vil du være sammen med en
som endrer den han er avhengig av hvem han er sammen med?
Chad vet ikke hvem han er.
Han fridde bare fordi han ikke ante hva han ellers skulle gjøre.
Og du sa bare ja fordi du var for redd til å si nei.
Hva?
Julia, kjære deg, du må gå etter det du vil.
Og han må finne ut hva han vil. Akkurat nå holder dere hverandre igjen.
Tenk at du gjorde alt det. Det var langt over streken.
Nei, jeg sa at alt kommer fra kjærlighet. Derfor er det tilgivelig.
Rundt den tiden fant jeg ut hvordan jeg kunne lure Ricardo ut av resorten.
Men jeg trengte Lupes hjelp.
Lupe.
Jeg satser alt.
-Kan jeg få låne en bassenggutt-uniform? -Hva får jeg ut av det?
Vær så snill, jeg har ingenting. Jeg trenger bare et lite par bukser.
Syner.
Der ryker pengene til ungens tannregulering.
Jeg skaffer deg uniformen.
Har du noe du skal gjøre?
Jeg skal i hvert fall ikke ringe ekskona mi.
Marco, ingen unnskyldninger. Jeg rapporterer dette til sjefen vår.
Ikke noe mer stivelse i håndklærne. Jo, litt, men… Og du følger ikke med.
Jeg elsker dette. Tror du folkene mine faller for at jeg får tre timers massasje?
Slapp av, jeg har tatt meg av det.
Er alt i orden, sjef?
Jeg har ikke hatt det så gøy siden jeg syklet tandemsykkel med John Cusack.
Tre…
To… Én…
Jeg er glad for at du er glad.
Spesielt i dag.
Takk?
Er det noe annet du vil gjøre i dag? Hvis dette var din siste dag her,
hva ville du gjort for å gjøre den spesiell? Bare si fra.
Nå som du nevner det, har jeg alltid ønsket å hoppe i bassenget
fra den balkongen.
Héctor. I dag skal du ta det spranget.
Ja. Hun har prøvd å få oss til å slå opp.
Jeg kan ikke tro at mamma gjorde det. Jo, det er mamma.
Hun sa at vi holdt hverandre igjen. At du må finne ut hvem du vil være.
-Det er sprøtt. -Hun har åpenbart noe…
For jeg tenkte det samme.
Hva?
Siden når?
Det begynte da jeg danset salsa med Don Pablo.
Jeg innså at jeg i hele livet mitt bare har gjort det jeg ble bedt om å gjøre.
Så da begynte jeg å lure på hva jeg vil gjøre. Og…
Så tenkte jeg: "Hvorfor kan du ikke bare være Julias husbond?"
Julias husbond. Kult med en dobbel "H"-lyd, ikke sant?
Hvorfor skal jeg ønske å være mer?
Så…
…jeg holder deg igjen.
Hold dere unna ham!
Kom deg opp.
Hvem tror du at du er?
Jesus?
Du er ikke som Jesus i det hele tatt. Det er din datter som korrumperte min!
Du er den forferdelige forelderen.
Hvem tror dere på?
Henne? Eller fyren som ser ut som Jesus?
Jesus! Jesus!
Slå ham!
Hei! Kom tilbake! Hva er det du er redd for?
Hvis jeg dreper ham, kommer han tilbake om tre dager.
Hykler!
Helligbrøde!
Takk.
Hvis du var som Jesus, ville du vendt det andre kinnet til!
For en hykler!
Langfredagsprosesjonen kan bli emosjonell.
Ja.
-Ok, jøss. -Forandret den livet ditt?
Den vekket meg til live igjen! Men den beste delen er dette.
Å spise på gaten og drikke fra en pose…
Det er fint å føles normal igjen. Som jeg har savnet dette.
-Jeg har savnet det også. -Det tilsetter smak.
Er ikke hvem vi er noe vi kan finne ut sammen?
Jo, det er et godt poeng.
Du vet vel heller ikke alt du vil gjøre i livet?
Nei, på ingen måte.
Jeg vil bo i Paris og Milano. Og New York etter det.
Utvide kleskolleksjonen.
Jeg vil dra tilbake til Medellín og finne en praktikantstilling.
Og jeg vil dra til et badeland. Jeg har aldri vært på et.
Se, vi er begge retningsløse.
Det er en ting jeg ikke skjønner.
Hvis vi ikke vet hvem jeg er, hvordan vet du at jeg er den rette for deg?
Kan jeg få spørre?
Holder jeg deg igjen?
Er det ting du vil gjøre i livet,
eller stier du ikke følger fordi du er sammen med meg?
Hei, hør her.
Du skal ikke gi opp deg selv for meg.
-Kan jeg spørre deg om noe? -Ja.
For å nå toppen måtte du være ganske hensynsløs, ikke sant?
Vel, jeg lærte at man til syvende og sist bare har seg selv.
Akkurat! Du må ta vare på deg selv.
Nei, jeg mener faktisk det motsatte.
Jeg gjorde alt jeg kunne for å bli vellykket.
Og nå sitter jeg alene i jetflyet mitt, eller i et av hotellene mine.
Og jeg tenker:
Hva om jeg hadde brukt mer tid på å få meg allierte i stedet for fiender?
Hvordan hadde livet mitt vært nå?
Så det er det jeg mener. Samme hva du gjør,
må du passe på at du kan leve med det.
For til syvende og sist har du bare deg selv.
Da innså jeg
at jeg ikke kunne la Héctor få skylden. Jeg måtte gjøre det rette.
Vet du hva som hadde vært godt til iskremen? Fleskesvor.
Klart. Når bestevennen din sier det, gjør du det ikke.
-Men når den rike fyren sier det? Ja, sir. -Det er flere tiår siden.
Ja, men har du lært leksen?
Jeg ber deg om å gjøre det rette, og du hører fortsatt ikke på meg.
Gjør det rette.
Besøk henne.
Vent litt, er det "henne" fra reiseruta? Hvem er det? Julia eller Isabel?
"Henne" er ingen. Vær stille.
Forrige gang ønsket hun meg ikke velkommen med åpne armer.
-Hvordan vet du at hun vil møte meg? -Fordi jeg har snakket med henne.
Kjøkkenet, nå.
Du må bli så lei av å høre på min onkels historier.
Med lønnen min blir jeg aldri lei.
Men hans historier er ingenting sammenlignet med min egen.
-Jaså? Jeg vil gjerne høre den en gang… -Det hele begynte i Portland i 1996.
I dag skal jeg endelig si opp jobben, få tilbake drømmejenta mi
og vise fingeren til autoritetene!
Beklager, jeg er tilbake.
-Så hva har dere… -Hvor var jeg? Å, det stemmer.
Jeg lurte Ricardo inn på Las Colinas igjen.
Máximo, tusen takk. Ja, cevichen forandret livet mitt.
Du har fortjent kaffetrakteren.
Hvis du koste deg, kan du kanskje også gi de ansatte et boblebad.
Ambisiøst, men usannsynlig.
Her.
Ring meg en dag.
Takk.
Som du kan se for deg, er ikke det siste gang vi hører om Ricardo Vera.
Den kyllingen ser rar ut.
Jomfru Maria.
Hei. Det var du som kjeftet på Chucho.
-Jeg kan ikke tro at jeg skrek til Jesus. -Slapp av. Den fyren er en dust.
Det er første gang jeg har heiet på Judas.
Og hvis han tror at korset er tungt, burde han prøve å bære denne.
Ikke sant? Hvordan kunne de la en slik dumskalle spille Jesus?
Livet er fullt av selvmotsigelser.
For eksempel: Jeg er ikke egentlig jomfru.
Jeg skjønner.
-Jeg er også full av selvmotsigelser. -Jaså? Hvordan da?
Jeg har alltid prøvd å være en god katolikk.
Men i det siste har det blitt vanskeligere enn noensinne å skille rett fra galt.
Hva gjør du når du må velge mellom det kirken forteller deg og det du føler?
Vel, jeg vet ikke egentlig.
Resten av året jobber jeg på et illegalt kasino.
Men jeg syns det virker som om det å være en god katolikk
handler om kjærlighet, barmhjertighet og tilgivelse.
Utover det…
Hvem vet?
Så kanskje svaret bare er å leve med selvmotsigelsen.
-Er det rart at det føles litt godt? -Kanskje det betyr at vi gjorde det rette.
-Ja. Kanskje. -Ja.
-Jeg er glad vi ikke hoppet. -Jeg også.
-Men ikke fordi det var skummelt. -Nei. Det var ikke det minste skummelt.
Det bare virket veldig kjedelig. Det virket ikke gøy.
Det hadde vært kjedelig.
Veldig, veldig kjedelig. Hvem vil hoppe fra en balkong og kjede seg?
-Jeg vil ikke kjede meg. -Ikke jeg heller.
-Hvorfor skal man det? -Ikke det livet handler om.
Der har vi dagens mann.
Mr. Vera skrøt hemningsløst av hvor vidunderlig du var i dag.
Kan ikke få sagt hvor takknemlig jeg er.
Apropos det er det noe jeg må fortelle deg.
Det var ikke Héctor som snakket med Espectacular. Det var jeg.
Jeg er muldvarpen.
Jeg kunne forklart grunnene, men det vil ikke forandre det som må skje.
Bare forstå at jeg aldri gjorde noe som jeg trodde ville skade deg eller resorten.
Men jeg sviktet din tillit. Og jeg er utrolig lei meg for det, Ms. Davies.
Jeg er også lei for det.
Hent sakene dine, Máximo.
Du har sparken.
CHAD OG FAREN - 1964
-Hei. Er alt i orden, "hermigo"? -Ja, nå er det det.
Kan jeg ikke være alene i to minutter?
Julia og jeg slo opp.
Du hadde rett. Jeg aner ikke hvem jeg er, og det er ikke rettferdig mot henne.
Jeg er stolt av deg.
Det var nok ikke lett, men det er best for dere begge.
Vi snakket også om hvorfor jeg er slik.
Og jeg innså at det er fordi du prøver å styre hver del av livet mitt.
Alt det du fortalte Julia i dag, beviser det.
Jeg måtte styre deg fordi du aldri valgte en retning.
Nei. Jeg valgte aldri en retning fordi du alltid styrte meg.
Skal jeg finne ut av livet mitt, må jeg dra vekk en stund.
-Hva mener du med det? -Jeg skal dra til LA. Ok?
I et par måneder, minst. Kanskje lenger.
Dette er oppsigelsesbrevet mitt.
Øverste halvdel er sangteksten fra en Whitesnake-sang. Fant ikke et blankt ark.
Men du er min…
Du er min Chad.
Beklager, mamma. Jeg drar neste uke.
De faller som fluer her.
Hvor langt vil vi gå for det vi vil ha?
Diane trodde det ikke fantes en grense, men mistet det hun brydde seg mest om.
De er bare…
…søte.
De er som brevene jeg pleide å skrive som tenåring.
Mamma slet med hvor langt
hun var villig til å gå vekk fra alt hun hadde blitt lært
for å ønske datteren velkommen tilbake.
Jeg hadde funnet grensen jeg ikke var villig til å krysse.
Jeg innså at jeg måtte leve opp til personen jeg ønsket å være.
Selv om det betydde å miste Las Colinas.
Er alt i orden?
Hva har skjedd?
Gjelder jobbtilbudet fortsatt?
Jeg var trist, men på en måte følte jeg meg bedre enn på flere måneder.
For første gang på lang tid…
…var jeg stolt over å være Máximo Gallardo.
Tekst: Espen Stokka