На сутринта след партито на Чад и Хулия още бях като зашеметен.
Мемо беше на косъм да загуби работата си заради мен.
Спасих го, но пък подведох Чад, че къртицата всъщност е Хектор.
Междувременно с Хулия най-сетне признахме чувствата си.
Но тя беше сгодена, а аз ходех с Исабел.
Нямаше изход.
Това вече го чухме.
Мемито!
Извинявай, толкова е невъзпитан.
Хюго, чувал ли си израза...
Не.
Означава: "Като Акапулко по Великден".
Седмицата преди Великден е най-натоварена за комплексите в Акапулко.
Градът е претъпкан.
Но през 1985 г. Разпети петък беше малко по-различен в "Лас Колинас".
Моля, съберете се всички.
Елате насам.
Благодаря, точно така.
Още малко.
Както знаете, имаме само един гост днес.
Най-новият ни инвеститор Рикардо Вера.
Наел е целия комплекс за антуража си.
Както се досещате, той е изключително затворен човек.
И богат!
С удоволствие бих му показала моето богатство.
Несъмнено.
Това посещение е много важно за хотела,
така че само неколцина от нас ще го обслужват.
Останалите нека бъдат в готовност, ако се наложи.
Не е за вярване, че Хектор е къртицата.
Заслужава сурово наказание.
Без ужилване от стършел. Това не го пожелавам на никого.
Някакви въпроси?
Щом няма никакви гости, какво да правим цял ден?
Каквото искате, стига да не се пречкате на г-н Вера.
И не се печете голи.
Добре. Благодаря на всички.
Максимо, ела в кабинета ми.
Искам ти да се грижиш за г-н Вера днес.
Разбира се. Мечтая да стана като него някой ден.
Благодаря. Невероятно е, че избрахте мен. - Естествено.
Дон Пабло напусна, Хектор ни предаде, а Чад мисли за сватбата.
Четвърти избор съм значи.
Винаги казвам: "Това е най-важният ни гост, ала-бала...".
Лъжа е. Този е най-важният гост в историята ни.
Постарай се да бъде в настроение.
Ще го моля за безумна сума на вечерята ми с него.
Няма да ви разочаровам.
Точно такава нагласа очаквам от моя нов началник басейн.
О, боже. Сериозно ли?
Заслужи си го. Постът е твой, след като уволня Хектор.
Това скоро ли ще стане?
После. От него може да се очаква всичко.
Първо да приключим с г-н Вера.
След което ще стане...
"Хектор, на помощи колектор".
Здравей, скъпи. Извинявай, че те притеснявам по Великден,
сигурно е пълна лудница горе.
Но става дума за Сара.
Много ми е тежко напоследък.
Ужасно ми липсва и искам да си дойде у дома,
но не мога да си затворя очите за поведението й.
Или мога?
Та, не знам... Ако случайно видиш Исус,
помоли го да ми прати някакъв знак.
Благодаря ти.
Момент.
Твърдиш, че Исус е дошъл при баба?
Не точно Исус, а Чучо, бащата на Роберта.
Но бил облечен така, защото играел Исус
в църковната великденска възстановка.
Традиция е на Разпети петък.
Много хора участват.
Нещо като католически маскен бал. - Не, Мемито.
Не е католически маскен бал.
Съжалявам. - Нищо.
Не знам какво да го правя.
Боже, Чучо. Наред ли е всичко?
Не, нищо не е наред.
Като започнем от извратената ти дъщеря.
Опитва се да подлъже моята невинна Роберта да върши греховни неща.
Неща, които не са библейски.
Не че чета Библията редовно.
Ужасно е скучна.
Но и не е нужно, защото изглеждам като Исус.
Ти обаче си ужасна майка.
А сега ме извини.
Кръстът няма да се носи сам.
Преди идването на Рикардо
персоналът се наслаждаваше на празния хотел.
Максимо.
Станало е нещо ужасно. - Какво?
Току-що осъзнах, че Хектор не може да е къртицата.
Чад каза, че Фабиан е получил информацията между 18 и 19 ч.
Но по това време аз наблюдавах Хектор от ВИП зоната.
Никъде не е ходил.
Не бива да допускаме невинен човек да пострада.
Още сънувам кошмари как, като бях на пет години,
излъгах мама, че кучето се е изпикало в леглото ми.
Да кажем на Чад. - Чакай малко.
Хектор може да не го е направил, но не заслужава ли уволнение заради друго?
Хектор!
Когато той се махне, с теб ще постигнем мечтата си, нали?
Примамливо звучи...
Но не. Така не бива.
А и трябва да открием истинския виновник.
А може би не.
Максимо, какви ги говориш? Някой там предава "Лас Колинас"...
Мемо!
Аз съм издайникът.
Ти си работил за "Еспектакулар"?
Не исках, обаче ми трябваха пари...
Щяха да ме уволнят!
Тук си! Нямаше да го допусна.
Но ще оставиш да уволнят Хектор,
а после ще станеш началник басейн в "Лас Колинас"?
Моралната позиция е ясна.
Трябва да постъпиш както е редно.
Рикардо Вера е тук!
По-висок е, отколкото мислех.
Да изчезваме от басейна!
Мислиш ли, че хора като Рикардо Вера са преуспели с морални постъпки?
Не мога да те позная.
Това не е Максимо Гаярдо.
Най-ужасното ни спречкване. - Най-ужасното.
Най-досадната история. - Мемито!
Извинявам се.
Ще ти взема телефона.
Г-н Вера, добре дошли в "Лас Колинас".
Благодаря, Даян.
Това са синът ми Чад, годеницата му Хулия и Максимо,
който ще се грижи у-вера-но за вас днес.
Вера. Вера?
Първо "на помощи колектор", а сега и това! Вече няма да ми пишеш смешки.
Ти ги опропастяваш. - Какво изобщо знаеш ти!
Кели.
Всички гости трябваше вече да са напуснали. Защо още си тук?
Имам махмурлук. Какво стана снощи?
Абсолютно нищо. Прекара си страхотно и още си омъжена.
Таксито ти е тук. Прати чека по пощата. Или пък не. Само върви.
Добре. И честито още веднъж, космична сестро.
Още когато Даяна ме покани, знаех, че вселената...
Много се радвам за вас. До скоро.
Докато идвах, видях най-странната кокошка...
Какво има?
Ужасна майка ли съм?
Какво?
Разбира се, че не. Защо?
Бащата на Роберта дойде и каза, че Сара е...
Че е... извратена.
Не е извратена, повярвай ми.
Все пак работя в депото.
Вече не знам какво да мисля.
Нора...
Познаваш дъщеря си.
Отгледала си добра, силна, прекрасна млада жена.
А и винаги ще й бъда благодарен, защото...
Ако не беше тя, дори нямаше да сме заедно.
Как така?
Защо мислиш, че все нещо се разваляше у вас?
Тя знаеше, че сме създадени един за друг,
преди ние да го осъзнаем.
Как може човек с такова сърце да не е прекрасен?
Прав си.
Сара е мило момиче.
Всъщност...
дяволското изчадие е Роберта.
Какво? Не...
Да. Тя изврати скъпото ми детенце.
Нямах това предвид...
Къде отиваш?
Да открия Исус. - Не, чакай!
Не отивай, Нора!
Тук всичко е чисто.
Междувременно моята задача да предразположа г-н Вера
не вървеше много добре.
Как ви се вижда гледката? - Нагледал съм се на този океан.
Хотелът ви в Канкун е на друг океан - Атлантическия.
Искам кулата от морски дарове, моля.
Чудесен избор.
Как да спечелиш човек, който има всичко
и прекарва всеки ден в лъскав курорт?
Не му предлагаш нещо велико, а напротив - нещо скромно.
Но ако сте тук само за ден, пробвайте местното севиче -
най-хубавото в света.
Морска храна с кетчуп? Не, благодаря.
Горкият човек...
Богат сте, а не познавате истинската наслада.
Уличното севиче ще промени живота ви. - Никое севиче не би могло.
Предлагам ви следното:
ако севичето не промени живота ви, ще бъде за моя сметка.
Но ако го промени,
ще ми дадете половината си компания.
Амбициозно, но няма да стане.
Добре тогава, ще купите нова кафемашина за персонала.
Добре. Обичам облозите.
Наистина звучи страхотно.
Но охраната ми надали ще позволи.
За съжаление, богаташите в Мексико не могат да се мотаят по улиците.
Сеньор Вера, в "Лас Колинас" гостите получават това, което искат.
Излъгала си ме!
Повярвай ми, ужасно съжалявам, че се наложи.
За коя лъжа говориш?
Обеща да не се месиш в сватбата ни,
но си поканила бившата на Чад.
Защо?
Толкова ли ме мразиш?
Не, Хулия. Обичам те.
Затова се опитвам да покажа на двама ви с Чад,
че не бива да се жените.
Виждам накъде върви и не искам никой да страда.
Повярвай ми, всичко, което направих, беше от обич.
Чакай.
Всичко?
Даян обяснила, че след като не успяла да разубеди с думи Хулия и Чад,
решила да намери други начини да ги накара да осъзнаят, че не бива да се женят.
Първо се опитала да забави сватбата.
Да, знам, че вие ще сте диджеят.
Ще ви платя двойно, за да им откажете.
Но не се получило, защото Чад се научил да танцува салса.
После Даян забелязала колко добре се разбираме аз и Хулия.
Момент.
Защо Даян все се е криела зад разни растения?
Не знам, така си го представях.
Едно и също растение ли? Разнасяла го е насам-натам?
Хюго, моля те, прекъсваш ме.
И аз щях да попитам същото. - Изпускам нишката.
Само... Добре!
Никакви растения.
Важното е, че Даян нарочно ни бе възложила обща работа на Св. Валентин
с надеждата нещо да стане.
Е, това е. Изпълнете апартамента с романтика.
Но, както знаете, това само скрепи връзката на Хулия и Чад.
И когато не си успяла, си довела Кели, за да се влюби Чад пак в нея ли?
Не, исках да видиш колко различен бе Чад, преди да те срещне.
Медитация, вегетарианство.
Нима искаш да си с човек, който се променя в зависимост от това с кого е?
Чад не познава себе си.
Предложи ти само защото не знаеше какво друго да направи.
А ти каза "да" само защото те беше страх да кажеш "не".
Какво?
Хулия, миличка, трябва да следваш сърцето си.
А той - да опознае себе си.
Сега си пречите взаимно.
Не мога да повярвам. Ти наистина прекали.
Не, казах ти, правя го от обич.
Затова е простимо.
Междувременно аз бях измислил как да изведа Рикардо.
Но ми трябваше помощ от Лупе.
Лупе.
Залагам всичко.
Ще ми дадеш ли една униформа?
Какво ще получа в замяна?
Моля те, нямам нищо.
Трябва ми само "един чифт" панталони.
Отговарям.
Отидоха парите за брекетите на детето.
Ще ти донеса униформата.
Зает ли си?
Определено няма да звъня на бившата.
Марко, никакви оправдания.
Ще докладвам на управителя.
Кърпите не се колосват.
Е, само малко.
Никога не ме слушаш.
Забавно е!
Дали измислицата за тричасовия масаж е удачна?
Спокойно, за всичко съм се погрижил.
Наред ли е всичко, шефе?
Не съм се забавлявал така,
откакто карах колело тандем с Джон Кюсак.
Три...
Две... Едно.
Радвам се, че си доволен.
Особено днес.
Благодаря.
Прави ли ти се още нещо?
Ако днес бе последният ти ден тук, как би го направил незабравим?
Само кажи и скачам.
Щом отвори дума...
Винаги съм искал да скоча в басейна
от ей онзи балкон.
Хектор, днес ще скочиш.
Тя се е опитвала да ни раздели.
Не е за вярване.
Всъщност не се учудвам.
Според нея си пречим взаимно.
И трябвало да опознаеш себе си.
Това е шантаво. - Да, тя вечно има...
И аз си мисля същото.
Какво?
Откога?
Откакто танцувах салса с дон Пабло.
Осъзнах, че цял живот съм вършил това, което са ме карали.
И после се запитах какво искам аз всъщност.
И тогава си казах: "Не може ли просто да си съпруг на Хулия?".
Съпруг на Хулия. Добре звучи, нали?
Защо да съм нещо друго?
Значи...
Наистина ти преча.
Дръпнете се!
Ставай!
За какъв се мислиш?
За Исус.
Никакъв Исус не си. Твоята дъщеря разврати моята!
Ужасен баща си!
На кого ще повярвате?
На нея?
Или на двойника на Исус?
На Исус!
Исус! Исус!
Удряй го!
Върни се! От какво те е страх?
И да го убия, ще възкръсне след три дни.
Лицемер!
Богохулник!
Благодаря.
Ако беше като Исус, щеше да обърнеш и другата буза!
Лицемер такъв!
На това шествие страстите доста се нажежават.
Да.
Е, да.
Промени ли живота ви?
Върна ме към живота. Но най-хубавото е ето това.
Да хапнеш на улицата,
да пиеш от пликче...
Да се почувстваш нормален.
Как ми липсваше...
Това също.
Придава аромат.
Но не може ли заедно да разберем кои сме?
Да, имаш право.
И ти не си наясно с всичко, което искаш от живота, нали?
Не, изобщо.
Е, определено искам да живея в Париж, Милано и Ню Йорк.
Да разширя модната си линия,
да направя стажантска програма за млади жени в Маделин.
И да отида на аквапарк. Никога не съм била.
Виждаш ли? И двамата се лутаме без посока.
Обаче има нещо, което ме смущава.
Ако не сме наясно какъв съм,
как знаеш, че съм подходящ за теб?
Да попитам ли?
Аз преча ли ти?
Има ли нещо, което искаш от живота,
или път, по който би могла да вървиш,
но аз те възпирам?
Виж...
Не се отричай от себе си заради мен.
Може ли един въпрос? - Да.
За да стигнете до върха, безмилостен ли бяхте?
Установих, че в края на краищата човек има само себе си.
Така е. Ти трябва да си на първо място.
Не, точно обратното.
Драпах напред със зъби и нокти.
А сега седя сам в самолета си
или в някой от хотелите ми
и се питам...
Какво щеше да стане, ако си бях създавал приятели,
а не врагове?
Какъв щеше да е животът ми сега?
Това имам предвид. Каквото и да правиш,
мисли дали би ти понесло.
Защото, в края на краищата, човек има само себе си.
Тогава осъзнах, че не мога да лепна вината на Хектор.
Не беше редно.
Знаеш ли с какво би си вървял сладоледът? С пръжки.
Разбира се! Казва ли го приятелят ти, не го правиш.
Но с богаташа веднага се съгласяваш.
Още ли ми се сърдиш за това? Минаха десетилетия оттогава.
Да, но взе ли си поука?
Пак ти казвам да постъпиш както е редно, а ти пак не ме слушаш.
Направи го. Иди да я видиш.
Момент, за същата жена ли става дума?
Коя е? Хулия или Исабел?
Никоя не е, замълчи.
Предния път не ме прие с отворени обятия.
Откъде знаеш, че би искала?
Говорих с нея.
В кухнята, веднага.
Човече, сигурно историите на вуйчо адски ти досаждат.
За толкова пари ще го преглътна.
Естествено, неговите истории бледнеят пред моите.
Наистина ли?
Може да ми разкажеш... - Всичко започна в Портланд през 1996 г.
Днес най-сетне ще напусна работа, ще си върна момичето
и ще натрия носа на шефа ми!
Извинявайте, ето ме.
Вие какво... - Докъде бях стигнал?
Сетих се.
Върнах тайно Рикардо в "Лас Колинас".
Благодаря ти. Севичето наистина промени живота ми.
Спечели си кафемашина за персонала.
Щом сте прекарали толкова добре, може да добавите и едно джакузи...
Амбициозно, но няма да стане.
Вземи.
Обади ми се някой път.
Благодаря.
Сещате се, че пак ще слушаме за Рикардо Вера.
Каква смешна кокошка.
Пресвета Дево.
Привет!
Ти се нахвърли на Чучо!
Не е за вярване, че овиках Исус.
Не се тревожи, този е пълен идиот.
За пръв път съм на страната на Юда.
И ако си мисли, че кръстът е тежък, нека пробва това.
Нали? Не разбирам как са позволили такъв тъпак да играе Исус.
Животът е пълен с противоречия.
Например...
Аз всъщност не съм девица.
Разбирам напълно.
И аз самата съм пълна с противоречия.
Така ли? Защо?
Винаги съм се старала да бъда добра католичка.
Но напоследък ми е все по-трудно да определя кое е добро и кое - лошо.
Как постъпвате, когато трябва да избирате между повелите на църквата
и собствените ви чувства?
Не знам...
През останалото време работя в едно незаконно казино.
Но ми се струва, че да си католик,
означава да обичаш,
да си добър, да прощаваш.
Иначе...
кой знае?
Така че решението е може би просто
да живеем с противоречията.
Странно ли е, че ми олекна?
Не, може би значи, че е правилно.
Да, може би.
Радвам се, че не скочихме. - Да, и аз.
Но не защото беше страшно.
Не, нищо подобно.
Просто ми се видя скучно, а не забавно.
Скучно, разбира се.
Много, много скучно.
Кой иска да скучае, като скача от балкон? - Не и аз.
Аз също. - Защо да скучая?
Няма смисъл. - Животът не бива да е такъв.
Човекът на деня.
Г-н Вера нямаше думи да изкаже възхищението си от теб.
Безкрайно съм ти благодарна.
В тази връзка, трябва да ви кажа нещо.
Хектор няма вина за "Еспектакулар".
Аз бях.
Аз съм къртицата.
Мога да ви обясня защо го направих, но знам, че това няма да промени нищо.
Само разберете, че никога не съм правил нещо, което съм смятал, че ще ви навреди.
Но предадох доверието ви.
И изключително много съжалявам, г-це Дейвис.
И аз съжалявам.
Събери си нещата, Максимо.
Уволнен си.
ЧАД И БАЩА МУ
Наред ли е всичко, хермиго? - Вече да.
Може ли две минути насаме?
С Хулия скъсахме.
Ти беше права. Нямам представа кой съм и не е честно спрямо нея.
Гордея се с теб.
Сигурно не е било лесно, но знам, че е добре и за двама ви.
Но поговорихме и защо съм такъв.
И осъзнах, че причината е, че ти ме контролираш всячески.
И всичко, което си казала на Хулия днес, го доказва.
Налагаше се, защото винаги си се лутал без посока.
Не. Винаги съм се лутал, защото ти ме контролираш.
И единственият начин да намеря пътя си е, като замина за малко.
Какво искаш да кажеш?
Заминавам за Лос Анджелис.
Поне за няколко месеца.
Може и повече.
Ето молбата ми за напускане.
Отгоре е текстът на песен на "Уайтснейк". Не намерих чист лист.
Но ти си моят...
Ти си моят Чад.
Съжалявам, мамо. Заминавам другата седмица.
Капят като мухи.
Докъде сме готови да стигнем?
Даян смяташе, че нищо не може да я спре, но изгуби това, което й беше най-скъпо.
Много са...
мили.
Като писмата, които пишех като девойка.
Майка ми още се питаше докъде да отстъпи,
за да си върне дъщерята.
Аз обаче бях открил границата, която да не пресичам.
Осъзнах, че не бива да изневерявам на себе си,
дори да загубя "Лас Колинас".
Добре ли си?
Какво е станало?
В сила ли е още предложението за работа?
Бях тъжен, но и се чувствах по-добре от месеци.
За пръв път от много време
бях горд, че съм Максимо Гаярдо.
Превод на субтитрите Боряна Богданова