Ønsk deg noe.
Vi må spise fort og komme oss hjem, ellers vil din andre mor bli sjalu.
Men det er så mye jeg må få vite.
Hva skjedde etter at du kysset Julia, og hva med abuelitas øyeoperasjon?
Og nyttårsfesten?
-Det er mye å komme seg gjennom. -Jeg kan snakke raskt.
Morgenen etter middagen dro familien vår på en rask tur til Mexico by
for din abuelitas øyeoperasjon.
Operasjonen var vellykket.
-Sara gråt. Hun var så lykkelig. -Mamma.
Særlig. Det var Máximo som gråt, og det vet han.
-Mamma. -Vennen min.
Ok, moren din har rett. Jeg gråt, men det var ikke grunnen.
Jeg hadde akkurat sett regningen.
Tusen takk, doktor.
Jeg blir forfremmet denne uka. Jeg lover å betale innen mars.
Betaler du ikke innen da, opererer jeg inn den grå stæren igjen.
Hva?
Vi kom hjem, og jeg dro på jobb om morgenen på nyttårsaften.
Så god nyhet om moren din.
Men det viktigste er at du og Julia kysset!
Det er utrolig!
Hva skjedde så?
Etter det sa hun…
Jeg må gå. Jeg trenger litt tid til å tenke meg om.
-Og vi vet begge hva det betyr. -Nei, det vet vi ikke.
Det hun mente, var…
Jeg må gå. Jeg trenger litt tid til å dumpe den dumme kjæresten min
så vi kan være sammen for alltid.
Så du tror hun har slått opp med ham alt?
Jeg håper det. Se hva jeg kjøpte til henne i Mexico by.
Jøss!
Ingenting sier "jeg elsker deg" bedre enn en gave du ikke har råd til.
Hva med deg? Hvordan gikk det med Lorena etter middagen?
Ikke så bra.
Vel, Memo, takk for at du var kjæresten min i kveld. Ha det.
Jeg prøvde å forklare at det var på liksom.
Men siden den gang har Lupe aldri latt meg være alene med Lorena.
Jeg må finne en måte å være sammen med Lorena på nyttårsfesten.
Dette er en stor dag for oss begge.
Jeg blir forfremmet, og ved midnatt skal vi begge være sammen med jenta vi liker.
Eller så dør vi i forsøket.
Jeg mener det. Lupe kan faktisk drepe meg. Lov meg at du vil ta deg av søstrene mine.
-Så møtte jeg Chad. -Máximo!
Og han virket sint.
-Jeg savnet deg her, "hermigo". -Eller kanskje ikke.
-Hvordan går det? -Det har vært tøft, må jeg innrømme.
Stakkars deg.
Vær sterk. Hjertet ditt vil leges.
Hjertet mitt? Nei, det er hodet mitt.
Jeg prøver å lære spansk for Julia. Det er brutalt.
Jeg trodde man bare la til en "o" på slutten av alle engelske ord,
men det er visst langt mer komplisert.
-Kjæresten din, Julia? -Ja, henne. Jeg har et spørsmål.
"Siempre" betyr "for evig", ikke sant?
Og "siempre" betyr også "alltid". Så hvordan sier du "for evig og alltid"?
-For siempre og siempre. -Språket ditt er så morsomt.
Engelsk er et mareritt. "There", "their" og "they're" er forskjellige ord.
En "groom" er en du gifter deg med, men også det du gjør med en hest. Hva?
Av en eller annen grunn hadde ikke Julia slått opp med Chad ennå.
Jeg var veldig forvirret.
-Mamma, sangeren Juan Gabriel er her. -Nei, det er Esteban.
-Jeg trodde du hadde tatt av bandasjen nå. -Ikke ennå. Én natt til.
Ok. Vel, jeg er veldig kjekk i dag, bare så du vet det.
Jeg tok med blomster og har på meg ny dress.
-Jeg klippet meg. Jeg er høyere. -Og øynene mine er blå nå.
Unnskyld meg. Her er blomstene.
Takk.
Nora.
Dette er vanskelig for meg å si, men jeg må være modig.
Du vet hva jeg føler for deg. Jeg vil så gjerne feire nyttårsaften med deg,
men det blir opp til deg å invitere meg. Jeg må vite om du faktisk er interessert.
Så du vet hvor du kan finne meg. Unnskyld meg.
Men hvis du ikke vet det, er jeg i bussgarasjen til klokka 18, ok?
Og det tar meg ti minutter å gå hjem.
Etter det er jeg hjemme. Greit?
-Og… Ok. Jeg blir kastet ut. -Ha det.
-Unnskyld meg. Takk. -Ha det.
Mamma. Jeg må fortelle deg noe.
Jeg håper det er "beklager at jeg forlot posadaen forleden kveld".
Du prøvde kanskje å såre meg, men du såret alle som ikke fikk høre meg synge.
Nei. I kveld skal jeg fri til Julia, og jeg vil gjerne fri med familieringen.
Kan jeg overtale deg til å la være senere? Jeg skal møte investorene
som kan avgjøre resortens skjebne, så beklager at jeg virker distrahert.
Mamma, jeg mener dette.
-Jeg også. Jeg liker Julia… veldig godt. -Julia.
Men du dater henne bare fordi hun er rett foran deg.
Som at du spiser deg mett på brød på restauranter.
-Julia… er brød. -Julia.
Nei. Du spurte meg om hva jeg ville i livet, og jeg tenkte på det.
Og svaret er Julia.
Du tror nok det, men min daglige leder må ta bedre beslutninger.
Da trenger du kanskje en annen daglig leder.
Don Pablo. Er alt i orden?
Beklager, Máximo.
Nyttårsaften har alltid vært tung for meg.
Hva kan jeg hjelpe deg med?
Jeg ville snakke om forfremmelsen til bassengbestyrer.
Mammas øyeoperasjon var dyr. Vi trenger virkelig pengene.
Så når begynner jeg å tjene masse gryn?
Jeg kan ha gitt deg feil inntrykk. Forfremmelsen er ikke garantert.
Ikke det?
Til sjuende og sist er det Dianes valg.
Og vi har en annen kandidat.
Hvem er det?
Héctor.
Men jeg trenger dette. Og jeg er bedre enn Héctor på alle måter.
Ja.
Hvordan kan jeg vise Diane at jeg fortjener det mer?
Hun skal gi noen investorer en omvisning, og hun begynner ved bassenget.
Hvis du kan hjelpe henne, vil hun skylde deg forfremmelsen.
Jeg ville så gjerne fortelle Julia hvor høyt jeg elsket henne
og finne ut nøyaktig hva hun følte.
Men det måtte vente. Jeg tenker fortsatt på det øyeblikket, Hugo.
Hva hadde blitt annerledes hvis jeg hadde snakket med Julia i stedet?
UTLEIEBUTIKKEN KL. 22
Diane, vi elsker at resorten er familieeid,
men investorene våre er bekymret over at du er fra USA.
De foretrekker bedrifter som omfavner lokalmiljøet
og kjemper for meksikaneres, og alle latinamerikaneres, beste.
Ærlig talt føler jeg at jeg er en del av lokalmiljøet.
Jaså? Så hva liker du best ved denne byen?
Velkommen til Las Colinas!
Gjestene elsker sjømattårnet, så jeg bestilte det så dere kan få smake.
-Så omtenksomt. -Máximo er en av våre beste.
Får jeg lov, Diane? Las Colinas var en velsignelse for lokalmiljøet.
Da mamma hørte at jeg fikk jobb her, var det et veldig religiøst øyeblikk.
Vi kom nettopp tilbake fra Mexico by.
Hun fikk operert øynene takket være Dianes sjenerøsitet.
Så vidunderlig å høre.
Takk for at du delte, Máximo. Tro meg, denne mannen vil lykkes.
Takk, Diane.
Innen kvelden er omme, håper jeg å vise at vi er en stor familie på Las Colinas.
Forfremmelsen var sikret, så nå kunne jeg snakke med Julia.
-Drar du nå? -Jeg må skifte til festen.
-Men det er så mye jeg vil si til deg. -Samme her. Kan vi snakke i kveld?
Klart det. Jeg er han som serverer vann til bordet ditt.
Jeg skal passe på å være tørst.
Og så dro hun.
Om bare jeg visste hva hun tenkte den dagen.
Vel, jeg vet det.
Husker du ikke det? Julia og jeg ble nære venner i løpet av de neste årene.
Hva vet du om Julias side av saken?
Vel, det begynte etter at dere kysset på balkongen.
Jeg må gå. Jeg trenger litt tid til å tenke meg om.
Julia hadde dårlig samvittighet for å ha kysset en annen.
Men hun var også forvirret.
Hun fortalte meg senere at Chad forgudet henne,
men at Máximo forsto henne.
Hva skulle hun gjøre? Og så…
Julia.
-Hei. Kan vi snakke sammen? -Ja.
Jeg vil ikke at det skal være noen hemmeligheter mellom oss.
Selvfølgelig ikke. Hvordan det?
Kjolen var bare Máximos idé, ok? Han gjorde alt.
Jeg skulle ikke sagt det var min idé.
Men jeg vet at jeg ikke er bra nok for deg. Jeg har aldri vært det.
Kanskje håret mitt er bra nok, men det er alt. Men jeg prøver, ok?
Og du er den eneste som skjønner at jeg prøver,
og som ikke bare er skuffet.
Jeg må slutte å tenke på de andre og prøve å være bedre for deg.
Så kan vi glemme fortiden og begynne på nytt?
Takk.
Jeg elsker deg.
På den ene siden hadde hun Chad, hengiven, oppriktig, rik,
men også en som aldri virkelig ville skjønne Julia.
På den andre siden hadde hun broren min.
Hvorfor gir du ikke Esteban en sjanse?
Du er besatt av dette. Kanskje du bør gå ut med ham.
-Du liker ham, gjør du ikke det? -Jo.
Men jeg vet ikke om det er riktig.
-Kom. Legg fra deg dette. -Hva?
Vi skal snakke med pappa.
-For et mas. -Máximo, kom hit.
Pappa, du vet at mamma elsker deg og savner deg hver dag.
Men hun er også trist fordi hun er ensom uten deg.
Kan du fortelle henne at hun ikke trenger å være alene,
og at du vil at hun skal være lykkelig?
Det går bra.
Ja, jeg vet det.
Jeg skal gjøre det.
Takk.
Hva?
Syns du at jeg bør kjøpe scooter?
Jeg gjør som du vil!
Han sa ikke det.
Den siste kvelden i 1984 kom til å bli en stor kveld for alle.
Der var hun. Nydelig som alltid.
Jeg hadde ventet hele dagen på å snakke med henne, og nå kunne vi endelig…
Niks.
Alle sammen.
Dere må hilse på en som betyr veldig mye både for sønnen min og meg.
Dette er vår Julia.
Hun er fra Colombia, og hun er min sønns kjæreste.
Når folk sier vi omfavnet den latinamerikanske kulturen,
så sier jeg: "Ja, bokstavelig talt."
Julia, kan du ikke fortelle dem om forretningsplanen
-vi klekker ut sammen? -Jo.
Chad, et øyeblikk?
Jeg har noe til deg, skatt.
-Familieringen. Jeg trodde… -Jeg har tenkt på det.
Du har rett. Du kjenner ditt eget hjerte. Er Julia den rette, så burde du fri.
Jøss. Jeg vet ikke hva jeg skal si.
-Hvordan skal du gjøre det? -Jeg vet ikke. Jeg bare…
Jeg tenkte at jeg kanskje kunne gjøre noe rolig og enkelt.
-Jeg skrev ned noen ord. -Det blir nok helt greit.
Hva mener du?
Jeg vet ikke. Jeg bare lurer på om hun fortjener noe mer.
Lorena?
Lolo?
Trodde dere at dere kunne sende hverandre lapper i skjul
uten at jeg skulle oppdage det?
Lorena er den viktigste personen i livet mitt.
Hun er min eneste søsters eneste datter, og du forrådte henne.
-Nei, det er ikke som du tror. -Var den kvinnen på middagen daten din?
-Ja, men jeg bare… -Har hun følelser for deg?
Ja, åpenbart. Hun er helt gal etter meg.
Jeg prøvde å være et godt mannlig forbilde for henne, men plutselig…
Nok! Jeg lar ikke niesen min bli involvert med en sleip don juan
som lokker kvinnene med sin sex appeal.
-Er det sånn du ser på meg? -Lov meg at du holder deg unna henne.
Ellers vil den fysiske skaden jeg påfører den lille kroppen din
bare være begynnelsen på lidelsene dine.
Er det forstått?
Forstått.
-Men jeg kan ikke love deg noe. -Hva?
Man kan ikke bestemme over hjertet, Lupe. Jeg liker Lorena veldig, og hun liker meg.
Så jeg skal se hva som skjer med oss.
Jeg beundrer motet ditt, men jeg misunner deg ikke fremtiden din.
Esteban. Takk for at du sa ja til invitasjonen.
-Disse er til deg. -Blomstene jeg ga deg tidligere.
For en fin og omtenksom gave.
Gabriela.
Herregud. Roberta!
-Roberta. -Hei, Esteban.
Jeg ville ikke at Máximos kjæreste skulle være helt alene på nyttårsaften.
Snart midnatt. Diane, alt har vært strålende denne kvelden.
Så godt å høre. Men hvorfor ta til takke med strålende når vi kan være best?
Se for dere potensialet vårt med deres hjelp.
Er det druer? Jeg bestilte ikke dem.
De er til en nyttårsfeiring kalt "hellets 12 druer".
Jeg elsker ektheten.
Det er en av hotellets årlige tradisjoner fra og med i år.
Druene står for årets 12 måneder.
Putt én i munnen hver gang klokka ringer ved midnatt.
Spiser du dem alle, vil dine 12 ønsker gå i oppfyllelse.
Jeg har forresten en helt spesiell kunngjøring.
Her på Las Colinas er vi mer enn kolleger.
Vi er familie.
Derfor er det en glede å kunngjøre en forfremmelse i basseng-området.
Mine damer og herrer, vennligst hev glasset for vår nye bassengbestyrer,
Héctor Valero.
Herregud.
Diane, takk. Jeg er så lykkelig at jeg kunne ha kysset deg.
Det skulle være min forfremmelse. Jeg gjorde alt du sa at jeg skulle gjøre.
Gode ting vil komme til deg, Máximo. Du må være tålmodig.
Du kjempet ikke for meg, eller hva?
Jeg liker ikke den tonen. Vi skal snakke sammen i morgen.
Den bedre jobben ble ikke noe av.
Máximo.
Men jeg kunne fortsatt bli sammen med kvinnen jeg elsket.
Kan Julia González møte meg på scenen?
Julia González.
Gi henne applaus. Se på henne. Er hun ikke vakker?
Julia.
Du er en utrolig kvinne, og jeg er så takknemlig for å ha deg i livet mitt.
Jeg er på mitt beste når jeg er med deg og kan ikke se for meg livet mitt uten deg.
Jeg vil sikre at jeg aldri må det.
Jeg elsker deg mer enn noe annet, for evig og alltid.
Julia González Padilla, vil du gifte deg med meg?
Hun nikket! Det betyr ja!
Jeg sa jo at vi er familie på Las Colinas. Jeg kunne ikke vært lykkeligere.
Siden vi snart skal selge kjolene dine i gavebutikken,
betyr det at du blir forretningspartneren og datteren min.
Å, ja.
Nå må dere gjøre klar druene,
for det blir 1985 om…
Diane, det hadde vært en ære å investere i Las Colinas.
Æren er på min side. Skål for mange års samarbeid.
-Er alt i orden? -Ja, jeg har det bra.
Det var bare en overraskelse.
Jeg ville ikke si nei til deg foran masse tilskuere, men…
Kanskje svaret mitt blir ja, men vi må snakke mer om dette.
Her er druene!
…tretten, tolv…
-…elleve, ti, ni, åtte, sju… -Jeg trodde aldri vi skulle få være alene.
…seks, fem, fire,
tre, to, én.
Godt nyttår!
Jeg må gå.
Vårt neste store arrangement kan visst bli et bryllup.
Forlovelser er lette å bryte. Jeg har gjort det fire ganger.
Vi sikrer oss investorene, og så tar vi oss av alt det der.
Jeg skjønner.
Vel, unnskyld meg, men det har vært en lang dag.
-Jeg skal trekke meg tilbake til villaen. -Don Pablo, godt nyttår.
Godt nyttår.
Héctor, nå som du blir bassengbestyrer, har vi mye å diskutere. Bli med meg.
Kvelden min hadde vært ille, men den skulle snart bli mye verre.
Plutselig ga alt mening.
Nok smiger.
Alt hadde skjedd rett under nesa på meg.
Det viste seg at jeg aldri hadde en sjanse.
For han hadde vunnet spillet før jeg engang visste at jeg spilte.
Hele resorten var med på spøken,
og jeg var tåpen.
Máximo. Endelig. Kan vi snakke sammen?
-Hva annet kan jeg si enn gratulerer? -Jeg vet det. Det var en overraskelse.
-Jeg er så forvirret. -Du trenger ikke å forklare noe.
Alt er helt tydelig. Du og Chad fortjener å være sammen uten at noen kommer i veien.
-Men her om kvelden… -Ikke tenk på det.
Jeg skal ikke si det til noen.
Du kan slappe av. Det var åpenbart en tabbe.
Jeg håper du blir lykkelig. Du fortjener det. Godt nyttår.
Pappa.
Jeg vil at du skal møte barnebarnet ditt, Mariano.
Mariano.
Han fikk møte barnebarnet sitt.
Ja. Det var fortsatt noen flere overraskelser den kvelden.
1985 var under to timer gammel,
men livet mitt hadde allerede endret seg på en million måter.
Héctors seier.
Julias forlovelse.
Du er så søt.
Krangelen min med Don Pablo.
Men ett vennskap hadde ikke forandret seg.
Hei. Se hva jeg har med til deg.
Godt nyttår!
Det var trist å høre om Julia og forfremmelsen din.
Sånn kan det gå.
Da vi først begynte å jobbe her,
trodde jeg at alt var svart-hvitt.
Jeg trodde det fantes gode og onde mennesker.
Nå ser jeg at hele verden er… grå.
Du sa for en stund siden at jeg burde dra dit jeg er ønsket.
Høres ut som noe jeg ville sagt. Så klok.
Men hvis hele verden er grå og alle bare tenker på seg selv,
så burde jeg kanskje dra dit jeg selv vil. Jeg er lei av å være tåpen.
Vel, jeg gjorde nettopp noe lignende, og jeg tror det var en tabbe.
-Lupe så at jeg kysset Lorena. -Er det sant? Kysset du Lorena?
Det er fantastisk!
Men så møtte jeg på Lupe,
og hun skremte meg med at hun skulle gjøre livet mitt forferdelig.
Jeg må komme meg ut av vaskerommet.
Men…
Jeg har denne til deg.
Pappas medaljong!
-Hva måtte du bytte mot den? -Lappen med Lorenas telefonnummer.
Men jeg lærte meg det utenat først.
Nå som Héctor er forfremmet, blir det en ledig stilling ved bassenget.
-Er det sant? -Ja.
Se for deg å jobbe sammen ved bassenget hver dag.
Det er det vi alltid drømte om.
Jeg har en følelse av at 1985 vil bli et stort år for oss begge.
Det var slik året som virkelig endret livet mitt, begynte.
Men jeg tror det er nok for i dag. Det er på tide at du drar hjem.
Tío, du må dra på Don Pablos minnegudstjeneste.
Máximo, Hugo har rett.
Du må dra.
Jeg vet du er redd for hva som kan vente, men tenk på Don Pablo og sønnen hans.
Det var ikke for sent for ham. Det er ikke for sent for deg heller.
Greit, jeg drar. På én betingelse.
Hugo må bli med meg.
-Hvorfor? -Beskyttelse.
-Jeg må kanskje bruke ham som skjold. -Hva?
Kan jeg dra, mamma? Vær så snill?
-Ja. -Ja!
-Jippi! -Ja!
Får jeg møte alle folkene du har snakket om i hele dag?
Memo og Héctor og Lupe og alle de andre?
Jeg vil tro det.
Hva skal du si når du ser Julia igjen?
Vent litt. Er Chad og Julia fortsatt gift?
-Vi kan diskutere alt det i privatflyet. -Unnskyld meg? Privatfly?
Minnegudstjenesten er i Mexico.
En god anledning til å slutte å komme med unnskyldninger
og endelig lære litt spansk.
Ja visst, onkel. Ja visst.
-God kveld. Gratulerer med dagen, m'hijo. -God kveld.
Glad i deg, Tío.
Glad i deg også. Veldig.
-Glad i deg. -Glad i deg også.
Men jeg vet ikke hva jeg skal gjøre med Julia.
Ikke tenk på det. Du er Máximo Gallardo.
Du finner alltid ut hvordan du skal få det du vil ha.
Jeg gjør det, ikke sant? Dette er bare begynnelsen.
Alle må gjøre seg klare, for her kommer vi.
Tekst: Espen Stokka