Kívánj valamit!
Jól van, együk meg gyorsan, aztán menjünk haza,
mielőtt még megsértődik a másik anyád!
De még egy csomó mindent nem tudok!
Például, mi történt a csók után,
vagy mi lett abuelita szemműtétével?
Meg a szilveszteri partival?
- Ay, ez túl sok dolog! - Majd gyors leszek!
A vacsora utáni reggelen
a család elutazott Mexikóvárosba,
abuelita szemműtéte miatt.
A műtét sikeres volt.
Sara sírt.
- Annyira boldog volt! - Anya!
Ugyan!
Máximo sírt igazából, tudja ő azt.
- Anya. - Drágám!
Jó, igaza van.
Sírtam, de nem ezért.
Akkor láttam meg a számlát.
Köszönjük, doktor úr.
A héten fognak előléptetni a munkahelyemen.
Megígérem, hogy márciusig visszafizetjük.
Jó, de ha nem fizetik vissza három hónapon belül,
visszarakom a hályogot.
Micsoda?
Szilveszter reggelén értünk haza, én mentem is vissza dolgozni.
Annyira örülök anyukádnak!
De ami még fontosabb, hogy csókolóztál Juliával!
Ez annyira klassz!
Mi történt utána?
Utána azt mondta…
Mennem kell. Ezt át kell gondolnom.
És tudjuk, hogy ez mit jelent.
Nem. Nem tudjuk.
Arra gondolt, hogy…
Mennem kell.
Most szakítanom kell az idióta pasimmal,
hogy örökre együtt lehessünk.
Szerinted már szakított is vele?
Remélem. Nézd, mit vettem neki Mexikóvárosban!
Hű!
Nincs is jobb, mint szerelmet vallani
egy túlárazott ajándékkal.
És te?
Hogy alakult a dolog Lorenával a vacsora után?
Nem túl jól.
Jól van, Memo.
Köszi, hogy a pasim voltál egy estére. Jó éjt!
Próbáltam elmagyarázni, hogy csak eljátszottuk az egészet.
De a vacsora óta
Lupe egy pillanatra sem hagy egyedül Lorenával.
Valahogy meg kell oldanom, hogy együtt lehessünk a partin.
Nagy nap ez a mai mindkettőnknek!
Engem előléptetnek, és éjfélkor
mindketten a szerelmünkkel leszünk.
Már ha addig túlélem.
Nem viccelek. Lupe tényleg ki fog nyírni.
Gondoskodni fogsz a tesóimról?
- Aztán megláttam Chadet. - Máximo!
Mérgesnek tűnt.
Már hiányoltalak, „hermigo”!
Vagy mégsem.
- Hogy vagy? - Nem akarok hazudni, elég nehéz most.
Ó, szegény te!
Fel a fejjel! Majd elmúlik a szívfájdalom.
Szív? Inkább a fejem.
Gyűröm a spanyolt Julia miatt. Elég kemény.
Eddig azt hittem, csak egy „o” betűt kell rakni az angol szavakhoz,
de mint kiderült, bonyolultabb ennél.
A barátnőd Julia?
Aha, ő. Lenne egy kérdésem!
A… „siempre” azt jelenti, „örökké”, ugye?
De azt is jelenti, hogy „mindig”.
Hogy mondod azt: „örökkön örökké”?
Siempre és siempre.
Haláli ez a nyelv!
Az angol is rémálom!
Minden ország más változatát használja!
A „férj” lehet valaki ura, de ugyanakkor egy ige is!
Ez hogy lehet?
Julia valamiért még nem akart szakítani Chaddel.
Össze voltam zavarodva.
Anya, megjött Frank Sinatra.
Nem, nem. Én vagyok, Esteban.
Azt hittem, már levették a kötést.
Nem. Még egy nap.
Jó. Csak hogy tudd, nagyon jól festek.
Hoztam neked virágot. Új öltönyt vettem.
Levágattam a hajam. Magasabb lettem.
Nekem meg kék szemeim lettek.
Szabad? Nézd, itt a virág!
Köszönöm.
Nora.
Ez nagyon nehéz nekem, de bátornak kell lennem.
Tudod, hogy érzek irántad.
Nagyon szeretném veled tölteni a szilvesztert,
de inkább hagyom, hogy te hívj meg.
Tudnom kell, tényleg akarod-e.
Tudod, merre találsz majd. Bocsánat.
De ha mégsem tudnád,
hatig a buszdepóban vagyok.
Utána tíz perc, mire hazagyalogolok.
Utána otthon leszek. Jól van.
- Jó, kitessékelnek. - Pá!
- Bocsánat. Köszönöm. - Szia!
Anya!
Mondanom kell valamit.
Remélem, bocsánatkérés lesz a posadán történtek miatt.
Nekem akartál rosszat,
de mindenkivel kitoltál, mert így nem hallották a dalomat.
Nem. Ma megkérem Julia kezét,
és a családi gyűrűvel szeretném ezt megtenni.
Erről lebeszélhetlek később?
Most találkozom a befektetőkkel,
akiken a szállodánk jövője múlhat.
Bocsánat, ha most nem ez a fontosabb.
Anya, én komolyan mondom.
Én is.
- Nagyon szeretem Juliát. - Juliát.
De csak azért jársz vele, mert ő van ott a szemed előtt.
Mint a kenyérkosár az étteremben.
- Julia a kenyér. - Julia.
Nem. Nemrég megkérdezted, mit akarok az élettől,
és átgondoltam.
Julia a válaszom.
Hát, biztos így gondolod,
de egy műszakvezető hozhatna ennél jobb döntéseket is.
Akkor szerezz másik műszakvezetőt!
Don Pablo.
Jól van?
Bocsáss meg, Máximo!
A szilveszter mindig nagyon megvisel.
Mit tehetek érted?
Az előléptetésemről lenne szó.
Anya szemműtéte nagyon sokba került.
Nagyon kellene a pénz.
Szóval mikor kapom azt a zsíros fizetést?
Félreértettél.
Még nem biztos az előléptetésed.
Nem az?
A végső szó Diane-é.
És van egy másik jelölt is.
Ki az?
Héctor.
De nekem jobban kell, Don Pablo.
Amúgy is jobb vagyok Héctornál.
Igen.
Hogyan bizonyítsam be Diane-nek?
Most vezeti körbe a befektetőket a szállodában,
a medencénél kezdenek.
Ha segítesz neki, akkor biztos téged léptet elő.
Szerettem volna megmondani Juliának, mennyire szeretem,
és megkérdezni tőle, ő hogyan érez.
De úgy döntöttem, hogy ez várhat.
A mai napig kísért a pillanat, Hugo.
Másképp történtek volna a dolgok, ha akkor beszélek vele?
NAPÁGYAK ESTE 10
Diane, nagyon tetszik ez a családi vállalkozás,
de a befektetőinknek nem tetszik, hogy maga amerikai.
Inkább a helyi vállalkozásokat részesítenék előnyben,
amik a mexikóiakat és a latin-amerikaiakat segítik.
De én úgy érzem, én is helyi vagyok már.
Ó, valóban? Mit szeret leginkább ebben a városban?
Isten hozta önöket nálunk!
Isteni tengeri herkentyűink vannak,
- úgyhogy bátorkodtam rendelni egy adagot. - Ó, de figyelmes!
Máximo az egyik legjobb dolgozónk.
Diane, szabad?
A Las Colinas igazi áldás a városunkban.
Amikor anya megtudta, hogy munkát kaptam itt,
az nagyon áldásos pillanat volt, mondhatni.
Most jöttünk vissza Mexikóvárosból.
Diane nagylelkűségének hála meg tudta műttetni a szemét.
Ó, ez csodálatos!
Köszönjük, hogy elmondtad, Máximo.
Ez a fiú még vinni fogja valamire!
Köszönöm, Diane.
Remélem, ma bebizonyíthatom majd,
hogy a Las Colinas igazából egy nagy család.
Az előléptetés bebiztosítva, most jöhetett Julia.
Elmész?
Igen, átöltözöm a partira.
- Annyi mondanivalóm lenne! - Nekem is. De inkább majd este.
Rendben. Én szolgálom fel a vizet a puccosék asztalánál.
Akkor jó sok italt fogok rendelni.
És elment.
Bár tudnám, mi járt az eszében akkor!
Én tudom.
Nem emlékszel?
A következő években elég közel kerültünk egymáshoz.
Mit tudsz Julia oldaláról?
Hát, ez az erkélyes csók után történt…
Mennem kell. Ezt át kell gondolnom.
Bűntudatot érzett. Megcsókolt valakit, aki nem Chad volt.
De össze is volt zavarodva.
Később mesélte, hogy Chad odavolt érte,
de Máximo volt az, aki igazán megértette.
Most mi legyen? Aztán…
Julia.
- Szia! Beszélhetnénk? - Igen.
Figyelj, nem akarom, hogy titkolózzunk egymás előtt!
Persze. Miért?
Máximo ötlete volt a ruha. Ő csinált mindent.
Nem kellett volna hazudnom róla.
Csak tudom, hogy nem vagyok elég jó hozzád.
Sosem voltam az.
Talán a hajam elég jó, de ennyi.
De próbálkozom, jó? Tényleg.
Te vagy az egyetlen ember, aki látja, hogy próbálkozom,
és nem mindig csak csalódik bennem.
De nem kéne mások miatt aggódnom,
inkább miattad akarok jobb emberré válni.
Elfelejthetnénk a múltat, és újrakezdhetnénk?
Köszönöm.
Szeretlek.
Egyrészről ott volt Chad,
aki odaadó, őszinte és gazdag volt,
ő viszont sosem érthette meg Juliát igazán.
Másrészről ott volt a bátyám.
Anya, miért nem adsz Estebannak egy esélyt?
Ó, ne már! Annyira meg vagy őrülve érte! Talán neked kéne járnod vele.
- De kedveled, nem? - Hát, de.
Csak nem tudom, helyes-e.
- Gyere! Azt tedd le! - Tessék?
Beszélünk apával.
- Megáll az ész… - Máximo, gyere ide!
Apa, tudod, hogy anya szeret téged, és nagyon hiányzol neki.
De szomorú, mert magányos lett nélküled.
Mondd meg neki, hogy nem kell egyedül lennie,
és azt akarod, hogy boldog legyen!
Jól van.
Igen, tudom.
Megteszem.
Köszönöm.
Hogy?
Vegyek egy Vespát?
Hát, ha te mondod!
Nem mondta!
1984 utolsó estéje mindenkinek tartogatott valamit.
Ott állt. Gyönyörű volt, mint mindig.
Egész nap arra vártam, hogy beszélhessünk, és most végre…
Mégsem.
Figyelem!
Szeretnék bemutatni valakit, aki nagyon fontos a fiamnak,
és persze nekem is.
Ő a mi Juliánk.
Kolumbiából származik, ő a fiam barátnője.
Amikor azt mondják, hogy itt befogadtuk a latin kultúrát,
azt szó szerint is érthetjük.
Ó, Julia! Mesélsz egy kicsit az üzleti tervünkről,
- amin most dolgozunk? - Persze.
Chad, egy percre?
Drágám, hoztam neked valamit.
- A családi gyűrű! De azt hittem… - Átgondoltam.
Igazad van. A te döntésed.
Ha Julia az igazi, akkor jegyezd el!
Azta! Nem is tudom, mit mondjak.
Hogy akarod megkérni a kezét?
Nem tudom. Csak…
Hát… valami visszafogottra, egyszerűre gondoltam.
Elmondok pár gondolatot.
Az biztos elég lesz.
Ezt meg hogy érted?
Nem is tudom. Szerintem valami nagyobbat érdemelne.
Lorena?
Lolo?
Azt hittétek, itt üzengethettek egymásnak,
én meg nem veszem észre?
Mondtam, hogy Lorena a legfontosabb az életemben.
Az egyetlen húgom egyetlen lánya, te meg elárultad őt!
Nem, mondtam már! Nem úgy történt.
Az a másik lány a randipartnered volt?
- Hát, igen. De csak álca voltam… - Érez valamit irántad?
Igen, nyilván.
Teljesen odavan értem.
Próbáltam jó apafigura lenni az életében, de mire észbe kaptam…
Elég! Nem hagyom, hogy Lorena fejét elcsavarja valami Don Juan,
aki a szexepiljével bódítja a lányokat.
Don Juannak neveztél?
Ígérd meg, hogy távol tartod magad tőle!
Különben szépen lassan kicsinállak,
és azt is megbánod, hogy megszülettél!
Megértetted?
Megértettem.
- De nem ígérhetek semmit. - Mi van?
A szívnek nem lehet parancsolni, Lupe.
Nagyon kedvelem Lorenát, és… és ő is kedvel engem.
Majd meglátjuk, mi lesz köztünk.
Becsülöm a bátorságodat,
de nem irigyellek azért, ami rád vár.
Esteban…
köszönöm, hogy eljöttél.
- Ez a tiéd. - A virág, amit én hoztam.
Milyen figyelmes vagy!
Gabriela.
Úristen! Roberta!
- Roberta. - Szia, Esteban.
Meghívtuk őt is,
mert nem akartuk, hogy Máximo barátnője egyedül töltse az estét.
Mindjárt éjfél!
Diane, eddig minden kitűnő volt.
Örülök.
De biztos vagyok, hogy ennél többre is képesek lennénk!
Képzelje el, mire mehetnénk a támogatásukkal!
Ó, ez szőlő? Azt nem kértem.
Szilveszteri szokás,
a „szerencse 12 szőlőszeme”.
Milyen autentikus!
Szállodai hagyomány, mostantól kezdve.
A szemek az év 12 hónapját jelképezik.
Éjfélkor kell megenni, minden harangkondulásnál egyet.
Ha mindet megeszi, valóra válik a 12 kívánsága.
Jut eszembe, valamit szeretnék bejelenteni!
A Las Colinas több, mint munkahely.
Mi egy család vagyunk.
Ezért nagy örömmel jelentem be
a következő előléptetést.
Hölgyeim és uraim,
emeljük poharunkat az új medencefelügyelőnkre!
Héctor Valeróra!
Úristen!
Diane, köszönöm!
Legszívesebben szájon csókolnám!
De engem kellett volna előléptetnie!
Megérdemlem. Megtettem mindent, amit mondott!
Majd neked is összejönnek a dolgok, Máximo.
Csak légy türelemmel!
Nem is állt ki értem, ugye?
Ne beszélj velem így!
Holnap beszélünk.
Nem jött össze a jobb munka.
Máximo.
De eljött az éjfél, és talán még összejöhetek Juliával.
Julia González, gyere fel a színpadra!
Julia González.
Tapsoljuk meg Juliát! Nézzék, hát nem gyönyörű?
Julia…
csodálatos nő vagy,
szerencsés vagyok, hogy mellettem vagy.
Melletted magamat adhatom,
nem tudnám elképzelni nélküled az életemet.
És nem is akarom.
Mindennél jobban szeretlek,
örökkön örökké.
Julia González Padilla, leszel a feleségem?
Bólintott! Az igent jelent!
Mondtam, hogy egy család vagyunk!
De tényleg nagyon boldog vagyok.
És mivel hamarosan elkezdjük árulni a ruháidat az ajándékboltban,
nemcsak a lányom, hanem az üzlettársam is leszel!
Ó, igen.
Készítsék a szőlőszemeket,
mert jön 1985…
Diane, örömmel lennénk a Las Colinas befektetői.
Ez csodálatos!
A hosszú együttműködésre!
Jól vagy?
Igen. Jól.
Csak nagyon meglepődtem.
Nem akartam nemet mondani a tömeg előtt, de…
Talán igent mondok, de ezt még meg kell beszélnünk.
Hozom a szőlőt!
…tizenhárom, 12…
tizenegy, tíz, kilenc, nyolc, hét…
Azt hittem, már sosem leszünk egyedül!
…hat, öt, négy…
három, kettő, egy.
Boldog új évet!
Mennem kell.
Akkor a következő nagy eseményünk egy esküvő lesz!
Az eljegyzés még nem jelent semmit.
Én már négyet felbontottam.
Biztosítsuk be a befektetőket, majd aztán foglalkozunk vele!
Értem.
Ha megbocsátasz, hosszú volt ez a nap.
Visszavonulok a villámba.
Don Pablo, boldog új évet!
Boldog új évet!
Héctor, most, hogy előléptettünk,
bőven lesz megbeszélnivalónk. Gyere!
Pocsék estém volt,
és egyre csak rosszabb lett.
Hirtelen megvilágosodtam.
Milyen hízelgő!
Egyértelmű volt, én pedig észre sem vettem.
Esélyem sem volt.
Már azelőtt megnyerte a játékot, hogy versenybe szállhattam volna.
Az egész szálloda tudott róla,
csak én voltam az idióta.
Máximo.
Végre! Beszélhetnénk?
Hát, csak gratulálni tudok neked.
Tudom. Meglepődtem.
Összezavarodtam.
Nem kell magyarázkodnod!
Elég egyértelmű a helyzet.
Megérdemlitek, hogy senki se álljon közétek.
- De aznap este… - Felejtsd el!
Én tartani fogom a számat.
Ne aggódj miatta! Hiba volt.
Remélem, boldog leszel! Megérdemled.
Boldog új évet!
Apa.
Ő itt az unokád, Mariano.
Mariano.
Tehát végül meglátta az unokáját.
Bizony.
De még volt pár meglepetés aznap este.
Csak két óra telt el 1985-ből…
de máris 180 fokos fordulatot vett az életem.
Héctor győzött.
Juliát eljegyezték.
Kis aranyos!
Összevesztem Don Pablóval.
De volt egy barátság, ami nem változott.
Szia!
Nézd, mit hoztam neked!
Boldog új évet!
Sajnálom a juliás dolgot, meg az előléptetést.
Ja. Hát, ez van.
Amikor elkezdtünk itt dolgozni,
mindent feketén és fehéren láttam.
Azt gondoltam, vannak a jó és a rossz emberek.
Most már inkább… szürkének látom a világot.
Azt mondtad nemrég, hogy oda menjek, ahol kellek.
Biztos én mondtam. Bölcs tanács.
De ha az egész világ szürke, és mindenki magával törődik,
akkor nekem kell eldönteni, hol akarok lenni.
Mindig csak kihasználnak.
Hát, én megpróbáltam,
de szerintem hiba volt.
- Lupe látta, hogy Lorenával csókolózunk. - Ne!
Megcsókoltad Lorenát?
Ez király!
De aztán belefutottam Lupébe,
és azt mondta, ki fog nyírni.
Kirázott a hideg.
Muszáj lesz eljönnöm a mosodából.
De…
Hoztam neked valamit.
Apa medálja!
Mit adtál cserébe?
A papírt, amire Lolo ráírta a számát.
Még jó, hogy megjegyeztem.
Héctor előléptetése miatt most lesz egy üresedés a medencénél.
- Na, ne! - De bizony!
Milyen jó lenne, ha mindketten ott dolgoznánk!
Mindig erről álmodtam!
Szerintem 1985 nagyon jó év lesz mindkettőnknek.
Így kezdődött az az év, amely megváltoztatta az életem.
De elég is lesz mára.
Ideje hazamenned.
Tío, el kell menned Don Pablo temetésére.
Máximo, Hugónak igaza van.
Ott a helyed.
Tudom, nem szívesen találkozol pár emberrel,
de gondolj Don Pablóra és a fiára!
Nekik sem volt késő kibékülni.
Neked sincs még késő.
Jó. De egy feltétellel.
Hugónak el kell jönnie velem.
- Miért? - Ő véd meg.
Majd pajzsnak használom.
Mi?
Elengedsz, anya? Légyszi!
- Jó. - Igen!
- Hurrá! - Ez az!
Akkor találkozni fogok azokkal,
akikről egész nap meséltél?
Memóval, Héctorral, Lupével meg mindenkivel?
Gondolom.
De mit fogsz mondani Juliának?
Ó, várjunk csak!
Chad és Julia még együtt vannak?
Majd megbeszéljük a magángépen.
Hogy? Magángép?
A temetés Mexikóban lesz.
Végre nem lesz több kifogás,
gyakorolhatod a spanyolt!
Persze, Tío. Persze.
- Jó éjt! - Jó éjt!
Isten éltessen, m'hijo!
Szeretlek, Tío.
Én is. Nagyon.
- Szeretlek. - Én is téged!
Csak azt nem tudom, mi legyen Juliával.
Ne aggódj emiatt!
Te vagy Máximo Gallardo.
Mindig megszerzed, amit akarsz.
Ez így van.
Ez még csak a kezdet.
Most már semmi sem állhat az utunkba!
A feliratot fordította: Alimuradov Dóra