Odlično je bilo.
Čestitke kuharju.
-Ti si kuhala. -Vem.
Sebi sem čestitala.
Kaj zdaj?
Zdaj mi boš pomagal sestaviti sestavljanko.
Za moškega, ki živi sam, je preveč koščkov.
Hvala, Rolf.
Res mogoče ne boš šel na pogrebno slovesnost dona Pabla?
Tvoj mentor je bil.
Tam bo nekaj ljudi, ki jih ne bo prijetno videti.
Gre spet za Julio?
-Kako misliš spet? -Obseden si z njo.
Ves čas govoriš…
"To je zgodba o naši družini in letovišču."
-Pa je v resnici o njej. -Dovoli, da povem zgodbo.
Pa boš dojel, da ni o Julii.
Naslednji del, na primer.
Prav, naslednji del je o Julii. Ampak je dober.
V letovišču smo se pripravljali na veliko silvestrsko zabavo.
Imeli smo en prost večer.
Naši gostje naj dobijo le odlično strežbo.
Še zadnje opozorilo glede jutrišnje božične zabave osebja ali posade.
Vem, da je to tradicionalni dogodek leta,
ko zaposleni na večerjo pripeljejo gosta.
Letos…
Bomo nadaljevali tradicijo.
-To! -Zakaj ploskamo temu, kar vedno dobimo?
-Ne vem, ampak dobra je. -Ja.
Letos smo vsi trdo delali.
Jutri se vam bom zahvalila na najboljši način.
Denar, denar.
Tako, da bomo skupaj.
Poleg tega, vem, da upate na…
-Denar, denar. -Ja. Zapela vam bom kolednico.
Se vidimo, dragi moji.
Chad, ne pozabi…
Chad, greva?
-Živjo. -Živjo.
Čudovito je.
-Takoj bi nosil to obleko. -Hvala.
Jutri bi rada navdušila Diane.
-Saj res, sestanek imata. -Ja.
-Si živčna? -Ja. Samo…
Ne morem verjeti, da bo mogoče dala moje obleke v trgovino.
Zaradi Chada. Super, da je dal narediti obleko po mojem kroju.
-Res super. Kakšen frajer! -Celo etiketke je izdelal.
Kot bi si zaslužila, da je v trgovini.
Samo trenutek.
Kako si lahko še vedno dovolil, da Chad pobere zasluge za obleko?
-Pomagal si mu zmagati. -Pomiri se, Hugo.
To poglavje je o Julii.
In o tem, kako se ji je počasi začelo svitati.
-Kot bi sestavljala sestavljanko. -O, fant. Zato to delava?
-Kako klišejsko! -Čudovita metafora je.
-Ne. -Poslušajta.
Upam, da boš imela pri Diane več uspeha
kot Grace Poole pri skrbi za Bertho.
Jane Eyre bereš? Kako daleč si prišel?
Tam sem, kjer sreča moškega, s katerim bi morala biti.
Ampak zdaj je z drugim.
Sestavljanje sestavljanke.
Čakaj. Ta ne gre sem.
Rosa, nova žehta.
Živjo. Želiš?
Najeli so me za sezono.
-Res? Čudno. -Zakaj?
Čedne po navadi dajo k bazenu ali v bar.
-Da jih gostje vidijo. -Se ti zdim čedna?
Ja, ne, ne. Hočem reči…
-Pralnico ti bom razkazal. -Prav.
To so pralni stroji. In tu je še pralnih strojev.
To je bolj ali manj vse.
Kako prikupno.
Mogoče sem preveč neposreden… Bi bila moja spremljevalka jutri zvečer?
Fino. Z veseljem.
Saj niti ne vem, kako ti je ime.
Aja. Oprosti. Memo sem.
Jaz pa Lorena. Me veseli.
Kaj moram vedeti o delu v pralnici?
Moj edini nasvet je bolj opozorilo.
Šefinja je grozna.
Predstavljaj si grdobca iz otroške more.
Veš, kako ji pravimo?
-Teta Lupe! -Ne, malo hujše.
Zakaj govoriš z mojo nečakinjo?
Povabil me je na posado. Ni prisrčno?
Zelo.
-Pojdi izpolnit obrazce. -Prav. Takoj se vrnem.
Hočeš, da te tudi jaz kličem teta Lupe ali…
Če jo boš prizadel,
-ti bom odtrgala jajca. -Prav.
Gabriela.
Čakaj, čakaj. Kdo je Gabriela?
Tvoja najstniška punca. Prva, ki si jo poljubila.
Roberta ji je bilo ime.
Ves čas govorim, da je Gabriela.
Roberta.
Kaj je zdaj to? Slabo vplivaš na mojo hčer.
Ves čas tičita skupaj in počneta bogve kaj.
Slišala sem govorice sosedov, pa nisem hotela verjeti.
Zdaj vem in nočem vaju več videti skupaj.
Mama, čakaj.
Jaz sem kriv. Nekaj prikrivam.
Pred nekaj tedni sva z Roberto začela hoditi.
Sara mi jo pomaga pritihotapiti v hišo.
Oprosti.
-Roberta! -Gospa Nora.
Kako lepo.
Moj dragi sin.
Sinova punca lahko odide skozi glavna vrata.
-Adijo, Roberta. -Adijo.
Sin hodi z najboljšo prijateljico moje hčere.
Kaj praviš na to? Nisva srčkan par?
Premišljevala sem…
Zakaj se Roberta tihotapi skozi Sarino sobo,
če je tvoja bliže glavnemu vhodu?
Glavni vhod. Kako trapasto.
Ne morem verjeti, da sem pozabil na to.
Kaj zdaj? Mama je še bolj sumničava kot prej.
Za las. Zaradi firbčnih sosedov se ne morem več družiti z Roberto.
Bojim se, kaj bo naredila mama, če naju še kdaj vidi skupaj.
Želim si, da bi lahko kaj spremenil. Pa ne vem, kako.
Lahko pa vama omogočim skupni večer.
Ne bo vama treba skrbeti zaradi mame.
O čem govoriš?
Jutri zvečer pridita na posado v hotelu.
Lahko bosta klepetali in plesali. Roberta bo na videz moja punca,
-Memo pa tvoj fant. -To bi bilo super.
-Kaj, če ima Memo že spremljevalko? -Pa še kaj!
Vedel bi, če bi jo imel.
Ja, noro.
Ampak že imam spremljevalko. Loreno. Nova je.
Resno?
Ni se ti treba družiti z mojo sestro.
Samo mojo mamo prepričaj, da boš peljal Saro.
Bo Sari prav? Ne bi je rad prizadel.
Vem, da je zatreskana vame.
Mislim, da bo preživela. Zaupaj mi. Enako bom naredil z Roberto.
Ne morem ti povedati, zakaj. Ampak to je zelo pomembno.
Prav.
-A le, če se je lahko znebim pred večerjo. -Koga?
Vsake, ki se mi bo približala, ker bom s tabo, Lolo.
Kot vidite, so moji kroji namenjeni za plažo in klub.
Za privlačno ceno. Gostom bodo všeč domači izdelki.
Ki so kvalitetni in elegantni, kot si gost zasluži.
Veš, na koga me spominjaš?
Na Ximeno, punco pri pultu, s katero me zamenjujete?
Ja. Pa tudi name.
V tvojih letih sem bila prav tako častihlepna.
To je dobro, ne?
Ljubica, fantastično je.
Veš, kaj?
Poskusiva z manjšim številom oblek.
Če se bodo prodajale, se bova pogovorili o liniji.
-O bog, najlepša hvala. -Kdaj jih lahko sešiješ ducat?
S šiviljo bom govorila. Chada bom vprašala, kdo mu šiva.
Chadu nihče ne šiva.
-To obleko je dal narediti zame. -Verjemi, da to ni bila njegova ideja.
Prijetno bivanje.
-Živjo. -Živjo, Ximena.
Domov se mi mudi po sestro, za večerjo.
-Garderobe čistijo. Lahko pustim torbo tu? -Seveda.
Nocoj jo bom vzel.
-Hvala. -Adijo.
Ljubim te, Máximo Gallardo.
-Resno? To je rekla? -Najbrž.
Ne morem verjeti, da bom prodajala obleke tu.
Zelo me veseli. Moje mame ni lahko navdušiti.
Kaj pa vem, nisem je še navdušil.
Mimogrede, kam si dal sešiti to obleko?
-Pomoč bom potrebovala. -Veš, naredili so jo…
Veš, kaj? Spomin mi peša.
Z mamo se dobim za večerjo.
Se vidiva tam.
Pardon.
Vem, da ljudje ne govorijo glasno sami s sabo,
ampak rad si domišljam, da si je takrat Julia rekla…
Čigava ideja pa je bila obleka, če ne Chadova?
To je kot sestavljanka.
Čudovita metafora.
-Kakšen sem? -Vse tvoje sestre so šivilje,
-pa ti nobena ni mogla zašiti srajce? -Oprosti, samo obleke šivajo.
Bi prosil kuharja, da ti skuha stol?
Sari moram povedati slabo novico.
-Lahko govoriva? -Jasno.
Sara,
res sovražim, da ti moram streti srce.
Vem, da ti je brat že povedal…
Drugo sem spoznal. Kmalu bo končala delo v pralnici.
-Čez eno uro bo tu. -Prav.
Tvoja sestra je zelo močna.
-Pablo. -Nora.
-Upam, da ne motim. -Ne, ne.
Pripravljam se za jutrišnjo pot.
V Ciudadu nisem bila od papeževega obiska leta '79.
Zato sem tu.
Hvala, ker si mi povedala za vnuka.
Presenetilo me je.
Imam darilo zanj in pismo za sina.
Vem, da veliko prosim. Ampak če boš imela čas,
ko boš v mestu na operaciji oči,
bi jima nesla to?
Medvedek v rdečem plaščku.
Víctor je imel podobnega.
Ja, spomnim se. Zelo prisrčno.
Poskusila bom, Pablo.
Rad bi ti tudi rekel,
da obžalujem svoje takratno vedenje.
Veliko ljudi sem prizadel.
Tudi tebe.
Oprosti.
Veliko zmešnjavo si zakuhal.
Ni samo tvoja krivda.
Tudi hotel je kriv. Spremeni ljudi.
To veš.
Zato me skrbi za Máxima.
Razumem.
Ampak tam so tudi čudoviti ljudje. In delovni, tako kot tvoj sin.
Če bi spoznala kraj in preživela nekaj časa tam,
bi stvari videla jasneje.
Želim si, da bi res.
Pa nič ne vidim jasno.
-Živjo, Xime. -Živjo, Julia.
-Čudovita si. -Hvala.
Kje je moja šminka?
Moja obleka?
MÁXIMO – DOBRODOŠEL V LAS COLINASU! JULIA
Máximo.
Zdaj ko je Julia izvedela resnico o obleki,
jo je čakal naslednji delček sestavljanke.
S kom naj bo?
S Chadom?
Ali z mano?
-Super obleko imaš. -Hvala. Jaz sem jo oblikovala.
-Ti si jo sešila? -Ne. Fant jo je dal sešiti zame.
Pravzaprav ne.
Spoznala sem, da jo je zame dal sešiti drug.
Prijatelj, ki bi bil lahko več kot prijatelj.
Ne razumi me narobe. Moj fant je krasen. Čeprav ni…
Ni tip, ki bi se spomnil narediti kaj takega.
Ta prijatelj pa se vedno spomni.
Sranje, tako zmedena sem!
Zato kot norica to razlagam čisti neznanki.
Ne sekiraj se. Na stranišču dobimo najboljše nasvete.
-Res je. -Vem, kako se počutiš.
Nedavno sem bila zmedena,
ker nisem vedela, ali sem lahko z nekom več kot prijateljica.
Pa sem sledila srcu. Zdaj sem z nekom, s komer se ujemam.
Srečna sem.
Sledi občutku.
Super si. Hvala.
Gabriela.
Roberta.
-Julia. -Ja.
Prav.
-Máximo, lahko govoriva? -Seveda. Kaj se dogaja?
Ne me basat! Don Pablo je tu z mojo mamo?
-Res? Rada bi jo spoznala. -Ne razumeš.
Če je tu, je nekaj zelo narobe.
Potem bova govorila.
Mama ni smela videti Sare in Roberte skupaj.
-Mama, kaj delaš tu? -Ko si me pripeljal sem,
sem srečala starega prijatelja Pabla. Povabil me je.
Don Pablo?
Tvoj prijatelj je? Zakaj mi nisi povedala, da poznaš mojega šefa?
Če bi povedal, da je tvojemu šefu ime Pablo…
-Don Pablo. -Bi ti povedala.
Pa mi nič ne poveš o službi. Odideš zgodaj, vrneš se pozno
-in smrdiš po sramoti. -Povedal sem ti že, da je to klor.
Kakorkoli že. Nocoj me je povabil, to je vse.
Boš kaj spila? Tu počakaj.
Beto, mi daš punč?
Kaj boš naredil? Groza. Mama bo videla, da sem z Roberto.
Ne skrbi, ne bom te pustil na cedilu.
Memo.
Mama je tu. Pretvarjaj se, da si Sarin spremljevalec.
Prav.
Ampak samo 40 minut, takrat Lorena neha delati.
Poskrbel bom, da bo mama do takrat odšla. Pod roko ga primi.
Hvala.
Iskreno, skrbi me skušnjava.
-Izvoli, mama. -Hvala.
Zdaj pa klepetata.
-Kako super in čudno. -Pravkar sva se spoznali. Čudovita je.
Julio sem vprašala, ali so v hotelu dobri, delovni ljudje.
Mislim, da so.
-Roberta. -Živjo, Nora.
-Roberta. To je Julia. -Živjo. Spoznali sva se.
Roberta je Máximova punca. Nista prikupna?
Sedimo skupaj.
-Ja. Pridi, ljubica. Gremo. -Za vami.
Kaj bom? Pred punco, ki mi je všeč, se pretvarjam, da sem na zmenku.
-To je grozno. -Ne, dobro je.
Moje sestre vedno zavrnejo fante, ki jih povabijo ven.
V trenutku, ko ti dobijo drugo,
moje sestre spoznajo, da so zaljubljene vanj.
Pokaži Julii, kaj zamuja, boš videl.
Res veliko veš o ženskah.
Vse je v samozavesti.
Lorena! Kaj delaš tu?
-S teto Lupe sva prej končali. -Kako si oblečen?
To je posada, ne variete.
Máximo. Memo. Povabita prijateljici, naj prisedeta.
Pojdita, takoj prideva. Kar pojdita.
Sranje, Máximo, kaj bom?
Na lažnem zmenku sem pred dekletom, ki mi je všeč.
-Rekel si… -Ne, ne. Ne vrni mi s tem.
-Zakaj ne smem prebrati te šale? -Zdi se mi malo…
-Bistra? -Žaljiva.
Na Carsonu bi vžgala. Si prinesel note za mojo pesem?
Presneto.
Kako bo bend mariači zaigral pesem?
-Prekleto! -Si pozabil na bend mariači?
-Oprosti, bil sem… -Zmeden. Kot vedno.
Pridi v mojo pisarno.
Zaradi mame je vse postalo zelo zapleteno.
Premišljeval sem, kako bi Julii povedal, da Roberta ni moja punca.
Memo pa se je mučil z zmenkom z dvema.
Glej, kako je Memo živčen. Nista srčkan par?
Zelo prikupna sta.
Memo, stisnita se, da vaju fotografiram.
Lepo delaj z njo.
Kako dolgo že hodita?
-Nekaj tednov? -Približno. Ne vem.
Lepo.
Včasih si z nekom dolgo prijatelj,
-potem pa vse postane jasno. -Ja.
Ko sva gledala film in se poljubila, je bil najlepši trenutek mojega življenja.
Dobro se poljubljam.
Jaz tudi.
Našel sem en mariači. Ali se reče en mariačo?
Še eno leto je mimo, pa ne razumem, Chad.
Z mislimi nisi pri delu. Ves prosti čas si s punco.
Kaj bi rad dosegel v življenju? Tvoja mama sem, pa nimam pojma.
Tudi jaz ne vem. Še vedno ugotavljam.
Ni vedno lahko izpolnjevati pričakovanj Diane Davies.
Prav imaš. Gotovo ni lahko.
Veš, kaj ni lahko?
Da te imajo za zanič igralko, ko si mlajši, kot si ti.
Vzgajati sina, medtem ko se ti v tabloidih posmehujejo,
ker nočeš povedati, kdo je otrokov oče.
Ker sem vedela, da je tako najbolje zate.
Začela sem na dnu in se stežka prebila sem.
Ti pa si začel na vrhu in samo lebdiš.
Zato še enkrat vprašam: Kaj bi rad dosegel?
Mogoče to, da bi bila ponosna name.
Kolednico morava zapeti.
Iti moram. Veselilo me je, da sem vas spoznala.
Nas tudi, Julia. Lepo je vedeti, da tu delajo čudoviti ljudje.
-Prav si imel, Pablo. -Don Pablo.
-Čudovito obleko imaš. -Hvala.
Nekdo jo je dal sešiti zame.
-Lahko noč. -Prijetno dekle.
-Jaz sem dal sešiti obleko. -Kaj?
-Na pol skrivnost je. -Julia ve, da si bil ti?
-Kje pa! Mogoče pa nekega dne bo. -Pa ve. Povedala mi je.
-Julia ve, da si bil ti. In všeč si ji. -Kaj?
-Govori z njo. -Ne morem pustiti vaju s Saro.
Če gre kaj narobe…
Sedite, prosim.
-Pojdi. -Ne bom te zapustil.
Kako sta zaljubljena!
Dobrodošli na naši posadi!
Ja, mogoče je res žaljivo.
Hvala vsem za še eno čudovito leto.
Še posebej se zahvaljujem sinu Chadu.
Chad, srček, bi letos zapel z mano?
Oprostite za hip.
Vsi smo bili slabe volje. Sedeli smo za isto mizo.
Nihče ni bil ob človeku, s katerim bi bil rad.
Nato pa…
Zgodilo se je nekaj,
kar je vse presenetilo.
-Kaj dela Lupe? -Kam gre?
-Vidiš? -Ne, ne vidim. Lepo poje.
Lahko naju pustiš sami. Hvala.
Máximo. Kako si vedel, da sem tu?
Ker sva povezana.
Na sedmih krajih sem te iskal.
-Glede Roberte… -Govorila sem z njo.
Prisrčna je. Veseli me zate.
Ni moja punca. Samo krijem jo.
Samo s tabo bi bil rad.
Kaj je?
Prav si imel. Dobro se poljubljaš.
Prevedla Lorena Dobrila