Nå, det smagte dejligt.
Stor ros til kokken.
-Du er kokken. -Det ved jeg godt. Jeg roste mig selv.
Hvad så nu?
Nu skal I hjælpe mig med at gøre det puslespil færdigt.
Alt for mange brikker for en mand, der bor alene.
Tak, Rolf.
Tager du virkelig ikke med til don Pablos mindehøjtidelighed?
Han var jo din mentor.
Ja, men der kommer nogle mennesker, som det vil være pinligt at møde.
Taler du nu igen om Julia?
-Hvad mener du med "nu igen"? -Du er jo besat af hende.
Du siger hele tiden: "Her er historien om vores familie og et resort."
-Den handler kun om hende. -Jeg må hellere fortælle videre.
Så forstår du, at den ikke kun handler om Julia.
Næste del for eksempel...
Okay, næste del handler kun om Julia. Men den er god.
Resortet gjorde klar til den store nytårsfest.
Men én aften kunne vi slappe af.
...vores gæster det allerbedste.
Én sidste besked om de ansattes julefest eller posada.
Traditionelt set har det altid været den ene aften om året,
hvor alle ansatte måtte tage en gæst med til middagen.
I år...
...fortsætter vi traditionen.
-Hvorfor klapper vi ad det? -Aner det ikke, men hun er god.
Vi har alle arbejdet meget hårdt i år.
I morgen får I den bedste tak, I kan tænke jer.
Penge, penge...
Tid sammen.
Samt, og jeg ved, at det er noget, I alle håber på...
-Penge, penge... -Ja. Jeg synger en julesang.
Vi ses i morgen, mine skønne venner.
Chad, husker du at...
Chad, skal vi?
-Hej! -Hej.
Wow, hvor er den flot.
-Den ville jeg gå i. -Tak.
-Jeg vil imponere Diane i morgen. -Nå ja, jeres vigtige møde.
-Er du nervøs? -Ja, jeg...
Tænk, hvis mit tøj kommer i gavebutikken.
Takket være Chad. Var det ikke fint, at han fik lavet den kjole?
Superfint. Sikke en fyr, ham Chad.
Selv skiltet. Det føles, som om den fortjener at blive solgt.
Lige et øjeblik.
Hvorfor lader du stadig Chad tage æren for din kjole? Han vinder jo!
Så, tag det roligt, Hugo.
Dette kapitel handler om Julia
og om, hvordan hun lidt efter lidt begyndte at forstå sandheden.
Næsten som om hun lagde... et puslespil.
-Er det derfor, vi gør det? -Nej! Hvilken kliché.
Det er en smuk metafor. Hør nu efter.
Jeg håber, det går bedre med Diane, end da Grace Poole holdt øje med Bertha.
Máximo, du har læst Jane Eyre. Hvor langt er du nået?
Der, hvor hun har mødt manden, hun burde vælge,
men hun har stadig en anden.
Brikkerne faldt på plads... i puslespillet.
Vent. Den skal ikke være der.
Rosa, næste hold!
Hej. Kan jeg hjælpe dig?
De har ansat mig her i højsæsonen.
-Virkelig? Hvor mærkeligt. -Hvorfor det?
Normalt arbejder de kønne ved poolen eller i baren,
-så gæsterne kan se dem. -Synes du, jeg er køn?
Øh, det... Det, jeg mente...
-Skal jeg vise dig rundt? -Okay.
Det er vaskemaskinerne, og her er der flere vaskemaskiner.
Og det er faktisk det hele.
Hvor er du sød.
Det er måske lidt direkte, men vil du ledsage mig til festen i morgen?
Hvor hyggeligt. Meget gerne.
Men jeg kender jo ikke dit navn.
Nå ja! Undskyld. Jeg hedder Memo.
Jeg hedder Lorena. Goddag.
Er der noget, jeg skal vide om vaskeriet?
Tja, mit eneste råd er nærmere en advarsel.
Kvinden, der er chef, er forfærdelig.
Som en trold, der er sluppet ud af et barns mareridt.
Ved du, hvad jeg kalder hende?
-Tante Lupe! -Nej, det er lidt værre, for...
Hvorfor taler du med min niece?
Memo inviterede mig med til posada'en. Er det ikke sødt?
Meget sødt.
-Gå ind og udfyld papirerne. -Ja. Vi ses om lidt.
Nå... må jeg også kalde dig tante Lupe...
Hvis du sårer hende, skærer jeg klodserne af dig.
Gabriela?
Vent nu lidt.
-Hvem er Gabriela? -Din teenagekæreste.
-Den første pige, du kyssede. -Hun hed Roberta.
Jeg har hele tiden kaldt hende Gabriela.
Roberta!
Hvad foregår der her?
Du er dårlig indflydelse.
I to lusker altid rundt og laver, jeg ved ikke hvad.
Der går rygter. Naboerne snakker, men jeg troede ikke på dem.
Men nu ved jeg det. I må aldrig ses igen.
Mor, vent nu lidt.
Det er min skyld. Jeg har skjult noget for dig.
For et par uger siden blev Roberta og jeg kærester.
Sara har smuglet hende ind for mig. Undskyld.
-Roberta! -Doña Nora!
Hvor dejligt.
Han er jo min dyrebare søn.
Min søns kæreste må gerne gå ud ad fordøren.
-Farvel, Roberta. -Farvel.
Min søn er kæreste med min datters veninde.
Ja, er vi ikke et sødt par?
Jeg tænker bare...
...hvorfor ville Roberta snige sig ud inde fra Saras værelse,
når dit er tættere på døren?
Døren!
Hvor dumt. Tænk, at jeg glemte det.
Hvad skal jeg nu gøre?
Mor er endnu mere mistænksom. Det var tæt på.
Med de nysgerrige naboer kan jeg ikke se Roberta.
Jeg er bange for, hvad mor gør, hvis hun ser os igen.
Gid jeg kunne hjælpe dig, Sarape, men jeg ved ikke hvordan.
Men jeg kan give jer en aften sammen.
En aften et sted, hvor I ikke skal bekymre jer om mor.
Hvad mener du?
I morgen aften kan I komme til posada på mit arbejde.
I kan snakke og danse og slappe af.
Jeg siger, Roberta er min date, så kan du være Memos date.
Seriøst? Det ville være fantastisk.
-Hvad nu, hvis Memo har en date? -Meget morsomt.
Jeg ville vide det, hvis Memo havde en date.
Ja, hvor morsomt.
Men jeg har en date. Lorena. Hun er ny her.
Seriøst?
Du kan bare ignorere min søster, når I kommer herhen.
Min mor skal bare tro, at du inviterer Sara med.
Er det okay med Sara? Jeg vil ikke såre hende.
Hun er jo varm på mig.
Hun klarer det nok. Jeg gør det samme med Roberta.
Jeg kan ikke forklare hvorfor, men det er meget vigtigt.
-Fint. Bare jeg må droppe hende bagefter. -Droppe hvem bagefter?
Enhver, der kommer mig nær. Jeg følges jo med dig, Lolo.
Som De ser, kan kjolerne bruges både på stranden og på natklub.
Og til en rimelig pris.
Gæsterne vil elske at købe lokale varer uden at skulle ofre kvalitet og stil.
Ved du, hvem du minder mig om?
Ximena i receptionen, som De altid forveksler mig med?
Ja. Men også om mig selv.
I din alder var jeg lige så ambitiøs som dig.
Og det er godt, ikke?
Søde ven, det er fantastisk.
Nu skal du høre.
Lad os prøve med nogle få kjoler i butikken som et forsøg.
Hvis de sælger, kan vi måske føre din kollektion.
-Gud, Diane, tusind tak! -Hvor hurtigt kan du få lavet tolv?
Jeg taler med syersken. Chad kender også en kjolemager.
Chad kender ingen kjolemager.
Han fik da syet den kjole.
Jeg kan forsikre dig, at det ikke var Chads egen idé.
Nyd jeres ophold.
-Hej, Máximo. -Ximena.
Jeg skal hjem og hente min søster til festen, men de gør rent i skabene.
-Må jeg lægge min taske her? -Selvfølgelig.
Bare til i aften.
-Tak. -Hej hej.
Jeg elsker dig, Máximo Gallardo.
-Sagde hun det? -Formentlig.
Tænk, at jeg skal sælge mine kjoler i butikken.
Ja, det er fedt. Det er ikke nemt at imponere min mor.
Jeg har aldrig imponeret hende.
Hvor fik du i øvrigt syet den kjole? Jeg skal bruge noget hjælp.
Nåh... Jeg fik den fra...
Ved du hvad? Klappen er gået ned.
Jeg går lige ind til min mor.
Vi... Vi ses bare derinde.
Jeg ved godt, at folk ikke taler højt med sig selv,
men jeg vælger at tro, at Julia i det øjeblik sagde:
Hvis kjolen ikke var Chads idé, hvis idé var det så?
Det er ligesom et puslespil.
Ja, det er en smuk metafor.
Hvordan ser jeg ud?
Dine søstre er syersker, men ingen kunne ordne den skjorte?
De har altså specialiseret sig i kjoler. Ville du bede en kok tilberede en stol?
Jeg giver Sara den dårlige nyhed.
-Må jeg lige tale med Sara? Tak. -Ja.
Sara...
Jeg hader virkelig at måtte knuse dit lille hjerte.
Din bror har vist allerede sagt det, men jeg har mødt en.
Hendes vagt i vaskeriet er snart slut,
-og så kommer hun herop... -Fint.
Din søster er en stærk pige.
Pablo?
Nora.
-Jeg forstyrrer vel ikke? -Nej nej.
Jeg gør mig bare klar til turen i morgen.
Jeg har ikke være i Mexico City siden pavens besøg i '79.
Det var derfor, jeg kom.
Jeg ville sige tak, fordi du fortalte mig om mit barnebarn.
En stor overraskelse. Jeg har en gave til ham og et brev til min søn.
Jeg ved, det er meget at bede om, men hvis du har tid i Mexico City,
vil du så ikke give dem det her?
Det er en bamse i en rød jakke.
Victor havde en magen til.
Ja, det husker jeg. Hvor sødt.
Jeg skal prøve.
Du skal også vide, at jeg fortryder min opførsel alle de år.
Jeg har såret mange mennesker.
Også dig.
Undskyld.
Det var noget rod.
Men det er ikke kun din skyld, Pablo. Det hotel forandrer folk.
Det ved du.
Derfor er jeg bange for, at Máximo arbejder der.
Det forstår jeg. Men der er også dejlige mennesker.
Og hårdtarbejdende, som din søn.
Hvis du lærte det at kende og tilbragte lidt tid derude,
ville du også se det.
Gid jeg kunne.
Jeg kan ingenting se.
-Hej, Xime. -Hej, Julia.
-Du ser fantastisk ud. -Tak.
Hvor er min læbestift?
Min kjole?
Máximo.
Nu kendte Julia sandheden om kjolen
og kunne begynde på næste del af puslespillet.
Hvem skulle hun vælge? Chad?
Eller mig?
Sikke en flot kjole.
-Tak, det er mit eget design. -Har du syet den?
Nej, min kæreste fik den syet.
Eller nej.
Det var en anden, der fik den syet til mig.
En ven, som jeg nogle gange føler kunne være mere end en ven.
Men misforstå mig ikke. Min kæreste er skøn. Selvom han ikke...
Han er ikke typen, der ville finde på den slags.
Men min ven, han tænker altid på sådan noget. Hele tiden.
Øv, jeg er så forvirret.
Det må være derfor, jeg fortæller det til en vildfremmed.
Det gør ikke noget. De bedste råd får man på dametoilettet.
-Ja. -Jeg forstår dig fuldstændig.
For nylig var jeg også forvirret over en, der måske var mere end en ven.
Men jeg fulgte mit hjerte, og nu har jeg den perfekte partner.
Jeg er lykkelig.
Så følg din intuition.
Det var et godt råd. Tusind tak...
Gabriela.
Roberta!
-Roberta. Julia. -Ja.
Okay!
-Máximo, må jeg tale med dig? -Ja. Hvad er der?
Pis! Don Pablo er her med min mor.
-Ja? Jeg vil gerne møde hende. -Du forstår det ikke.
Der må være noget helt galt.
Vi tales ved senere.
Mor måtte ikke se Sara og Roberta.
Mor! Hvad laver du her?
Forleden, da vi var herude, mødte jeg min gamle ven Pablo.
-Han inviterede mig. -Don Pablo?
-Er don Pablo din ven? Kender du min chef? -Havde jeg vidst, din chef hed Pablo...
-Don Pablo. -...havde jeg sagt det, men jeg ved intet.
Du går om morgenen og kommer sent hjem og lugter af skam.
Jeg har jo sagt, at det er klor.
Nå, men han har altså inviteret mig på middag.
Vil du have en drink? Vent her.
-En punch, tak. -Hvad gør vi? Nu ser mor Roberta, og så...
Bare rolig, jeg svigter jer ikke.
Memo!
Min mor er her, så du må lade, som om du er Saras date.
Fint.
Men Lorena får fri om 40 minutter, så jeg kan kun lidt.
Jeg skal nok få min mor væk inden. Tag hans arm.
Tak.
Det er alle fristelserne, der bekymrer mig.
Værsgo, mor.
Tak.
Og nu taler I to sammen. Hvor dejligt. Og mærkeligt.
Ja, vi har lige mødt hinanden. Hvor er hun yndig.
Jeg spurgte lige Julia, om hun mener, her er gode, hårdtarbejdende mennesker?
Det synes jeg da.
-Roberta! -Hej, doña Nora.
Roberta. Det er Julia.
Hej. Vi har faktisk mødt hinanden.
Roberta er Máximos kæreste. Er de ikke søde?
Skal vi ikke gå til bords?
-Jo. Kom, min ven. -Efter Dem.
Hvad gør jeg? Jeg er på en falsk date for øjnene af pigen, jeg vil have.
-Det er forfærdeligt. -Nej, det er fint.
Jeg har bemærket, at mine søstre altid afviser dem, der inviterer dem ud.
Men så snart fyrene får en kæreste, er mine søstre pludselig forelskede i dem.
Vis Julia, hvad hun går glip af, så skal du se.
-Du ved så meget om kvinder. -Det hele handler om selvtillid.
Lorena! Hvad laver du her?
Vi blev tidligt færdige.
Hvad er det, du har på? Det er en posada, ikke en varieté.
Máximo, Memo. Bed jeres veninder sætte sig her.
Gør I bare det. Vi kommer. Gå nu.
For pokker, Máximo, hvad gør jeg?
Jeg er på en falsk date for øjnene af pigen, jeg vil have.
-Du sagde jo lige... -Nej! Det gider jeg ikke høre på!
-Hvorfor må jeg ikke læse den vits? -Den er lidt...
-Vovet? -...grov.
Carson ville elske den. Har du noderne til min sang?
-Pokkers. -Hvad skal mariachi-bandet så spille?
-Pokkers! -Har du glemt mariachi-bandet?
-Jeg var bare lidt... -Ukoncentreret. Som altid.
Kom ind på mit kontor.
Min mor gjorde alting mere besværligt.
Jeg ville gerne fortælle Julia, at Roberta ikke var min kæreste,
og Memo skulle holde styr på to dates på én gang.
Se lige, hvor nervøs Memo er. Synes du ikke, de er et sødt par?
De er yndige.
Memo, ryk sammen, så tager jeg et billede.
Du har bare at behandle hende godt.
Hvor længe har I været sammen?
-Er det et par uger? -Jeg ved... Ja!
Dejligt.
Nogle gange kan man være venner med en i lang tid,
-og så en dag falder alting på plads. -Ja.
Den aften, vi så film og kyssede første gang,
var mit livs bedste øjeblik.
Jeg kysser godt.
Også mig.
Jeg fandt en mariachi... Hedder det én mariacho?
Endnu et år er gået, og jeg forstår det ikke.
Du driver den af og tilbringer al din fritid med din kæreste.
Hvad vil du med dit liv? Jeg er din mor, og jeg aner det ikke.
Jeg ved det heller ikke. Jeg overvejer stadig.
Det er ikke altid nemt at leve op til Diane Davies-brandet.
Nej, det er nok ikke nemt.
Mange ting er ikke nemt.
Jeg blev kaldt afdanket, da jeg var yngre, end du er nu.
Jeg var alene med en søn, mens sladderbladene hånede mig,
fordi jeg ikke ville røbe faren, fordi det var det bedste for dig.
Jeg startede på bunden og kæmpede mig op.
Du startede på toppen, og du flyder bare rundt.
Så nu spørger jeg igen. Hvad vil du med dit liv?
Bare at du er stolt af mig.
Vi skal synge en julesang.
Nu skal jeg hjem. Det var hyggeligt at møde jer.
I lige måde, Julia. Det glæder mig, at her arbejder gode mennesker.
-Du havde ret, Pablo. -Don Pablo.
-Og det er en flot kjole. -Tusind tak.
En gave fra en særlig ven.
-Hav en god aften. -Sikke en sød pige.
-Jeg fik den syet til hende. -Hvad?
-Det er en hemmelighed. -Julia ved, det var dig.
-Nej, men måske en dag. -Jo, hun gør. Det sagde hun.
-Og Julia kan godt lide dig. -Hvad?
-Gå derud. -Jeg forlader ikke dig og Sara. Hvis...
Er alle søde at sætte sig ned?
-Af sted! -Nej, jeg bliver her.
De er så forelskede.
Velkommen, alle sammen, til vores posada!
Måske er den lidt grov.
Tak for endnu et pragtfuldt år.
Og en helt særlig tak til min søn, Chad.
Chad, min skat. Kommer du lige herop og synger sammen med mig?
Lige et øjeblik.
Alle var ulykkelige. Vi var fanget ved det bord.
Ingen af os ved siden af den, vi gerne ville.
Og så...
...skete der noget,
som overraskede alle.
-Hvad skal Lupe? -Hvor går hun hen?
-Kan du ikke se? -Nej, men hun synger så dejligt.
Vi skal nok klare os. Tak.
Máximo.
-Hvordan vidste du, jeg var her? -Vi er forbundet.
Og jeg har ledt syv andre steder.
-Angående Roberta... -Jeg har talt med hende.
Hun er skøn. Det glæder mig.
Hun er kæreste med en anden. Jeg dækkede over dem.
Jeg vil kun have dig.
Hvad nu?
Du havde ret. Du kysser godt.
Tekster af: Lisa Kristensen Villeneuve