Bylo to výborný.
Pochvala kuchaři.
To jsi vařila ty.
Já vím.
Chválím sama sebe.
Co teď?
Teď mi pomůžeš dostavět ty puzzle.
Pro muže, který bydlí sám, jsou moc velké.
Děkuju, Rolfe.
Opravdu nepůjdeš na vzpomínkový obřad Dona Pabla?
Vždyť byl jako tvůj mentor.
Budou tam lidi, který by bylo divný potkat.
Už zase mluvíš o Julii?
Co myslíš tím „zase“?
Kámo, jseš jí posedlý.
Pořád říkáš:
„Je to příběh o naší rodině a resortu.“
Ale pořád je to o ní.
Asi bych měl vyprávět dál.
Pak pochopíš, že to není všechno jen o Julii.
Například ta další část.
Dobře, celá další část je o Julii. Ale je dobrá.
Resort se připravoval na velkou silvestrovskou party.
Ale čekal nás jeden večer zábavy.
…jen dokonalost pro naše hosty.
Poslední oznámení
se týká zítřejší vánoční večeře pro zaměstnance neboli posady.
Tradičně to vždy byla každoroční událost,
na kterou si zaměstnanci mohli přivést doprovod.
Letos…
…v té tradici budeme pokračovat.
Jo!
Proč tleskáme, když se nic nemění?
- Nevím, ale je dobrá. - Jo.
Všichni jsme letos tvrdě dřeli.
Zítra vám co nejsrdečněji poděkuji.
Prachy.
Společným časem.
Navíc, a na tohle všichni čekáte.
- Prachy. - Ano.
Zazpívám vám vánoční koledu.
Uvidíme se tam, moji drazí.
Chade, zapamatuj si…
Chade, půjdeme?
- Čau! - Ahoj.
Páni, to vypadá skvěle.
Ty bych určitě nosil.
Díky.
Chci zítra oslnit Diane.
- Ta důležitá schůzka. - Ano.
- Jsi nervózní? - Jo. Prostě…
Nemůžu uvěřit, že dá mé šaty do hotelového obchodu.
Za to vděčím Chadovi. Jaký úžasný nápad, nechat ušít šaty podle mého návrhu!
Super. Chad je skvělý chlap.
Ty cedulky, co k tomu udělal.
Vypadají, jako že si zaslouží být v obchodě, víš?
Počkej chvilku.
Proč necháváš Chada slíznout smetanu za šaty, cos nechal ušít ty?
Pomáháš mu vyhrát.
Hej. Uklidni se, Hugo.
Tahle část je o Julii
a o tom, jak kousek po kousku odhalovala pravdu.
Jako by skládala puzzle.
Ach jo. Proto je skládáme?
Ale ne. Takový klišé.
- Ne. - Pěkná metafora.
- Ne. - Prostě poslouchejte.
No, snad ti to s Diane půjde líp, než když Grace Pooleová hlídala Berthu.
Máximo, tys četl Janu Eyrovou? Jak daleko ses dostal?
Už jsem u části, kde potká muže, se kterým by měla být,
ale teď je ještě s tím druhým.
Dává si jednotlivé kousky dohromady.
Počkat. Tam to nepatří.
Roso, další várka!
Dobrý den. Můžu vám nějak pomoct?
Najali mě na vrcholnou sezonu.
Opravdu? To je divný.
Proč?
Hezké lidi většinou dávají k bazénu nebo k baru,
aby je hosté viděli.
Takže jsem hezká?
Ne, chci říct… Chtěl jsem říct…
Provedu vás tu.
Tak jo.
Tohle jsou pračky
a tady jsou další pračky.
A to je všechno.
Pěkný.
Možná to je moc smělé,
ale nepůjdete na zítřejší večeři se mnou?
To zní zábavně. Ráda.
Ale ani nevím, jak se jmenuješ.
Ano. Pardon. Jsem Memo.
Já jsem Lorena. Těší mě.
Co bych měla vědět o práci v prádelně?
Jediná moje rada je spíš varování.
Je tu strašná šéfová.
Představ si zlobra z té nejhorší dětské noční můry.
Víš, jak jí říkám?
- Teto Lupe! - Ne.
Je to trochu drsnější, ale to proto…
Proč mluvíte s mou neteří?
Memo mě pozval na zítřejší posadu.
Není to milé?
Strašně.
- Běž si dořešit papíry. - Jo.
Hned se vrátím.
Mám vám taky říkat teto Lupe, nebo…
Ublížíte jí
- a useknu vám koule. - Jo.
Gabrielo.
Počkat.
Kdo je Gabriela?
Tvá přítelkyně z doby dospívání. První, kterou jsi políbila.
Jmenovala se Roberta.
Celou dobu jsem jí říkal Gabriela.
Roberto.
Co to je? Věděla jsem, že máš špatný vliv.
Pořád se někde plížíte
a děláte bůhvíco. Něco jsem slyšela.
Mluví o vás sousedi, ale nevěřila jsem jim.
Teď to vím a už vás nikdy nechci vidět spolu.
Mami, počkej.
Je to má vina. Něco jsem ti tajil.
Před pár týdny jsem s Robertou začal chodit.
Sara mi pomáhala dostat ji z domu.
Promiň.
- Roberto! - Paní Noro.
Báječné.
Máximo je můj milovaný syn.
Jeho přítelkyně přece odejde dveřmi. Ano.
Sbohem Roberto.
Ahoj.
Syn chodí s dceřinou kamarádkou.
Co myslíš?
Sluší nám to spolu?
Jen přemýšlím…
…proč se Roberta plížila přes Sařin pokoj,
když ten tvůj je blíž u vchodu?
Je blíž u vchodu.
Jak hloupý.
Jak jsem na to mohl zapomenout?
Co budu dělat?
Máma mě podezřívá ještě víc než dřív.
To bylo těsný. Kvůli těm otravným sousedům už se s ní nemůžu stýkat.
Bojím se, co by máma udělala, kdyby nás zase načapala.
Kéž bych to mohl změnit, Sarape.
Jen nevím jak.
Ale můžu vám zařídit společný večer.
Někde, kde si nebudete muset lámat hlavu s mámou.
Co tím myslíš?
Můžete jít zítra večer ke mně do práce na posadu.
Můžete si povídat, tančit a uvolnit se.
Budu dělat, že tam jdu s Robertou, a ty, že tam jdeš s Memem.
Fakt? To by bylo super.
- Ale co když už Memo někoho má? - Vtipný.
O tom bych něco věděl.
Ano, vtipný.
Ale já už doprovod mám. Lorenu. Je tu nová.
Fakt?
Dobře, můžeš mou sestru odkopnout hned, jak na tu večeři dorazíte.
Jen musíš přesvědčit mou mámu, že jdeš se Sarou.
A Saře to nevadí? Nechci jí ublížit.
Vím, že se jí líbím.
Nejspíš bude v pohodě.
Věř mi. Udělám s Robertou to samý.
Nemůžu říct proč. Ale je to moc důležitý.
Fajn.
- U večeře ji ale opustím. - Koho?
Každou ženu, co se ke mně přiblíží. Protože budu s tebou, Lolo.
Jak vidíte,
moje modely jsou vhodné na pláž i do klubu.
Navíc za dobrou cenu.
Hosté rádi podpoří místní zboží,
aniž by obětovali kvalitu a styl, které si zaslouží.
Víte, koho mi připomínáte?
Druhou recepční Ximenu, se kterou si mě pořád pletete?
Ano.
Ale také mě.
Ve vašem věku jsem byla stejně ambiciózní.
To je dobře, ne?
Drahá, to je úžasné.
Něco vám povím.
Co dát do obchodu pár šatů na zkoušku?
Když se prodají, promluvíme si o celé kolekci.
- Ach bože. Diane, děkuji. - Jak rychle jich seženete tucet?
Promluvím si se švadlenou. A zeptám se Chada na jeho kontakt.
Chad žádnou švadlenu nezná.
Nechal mi ušít tyhle šaty.
Ať už je Chad sehnal kdekoli, určitě to nebyl jeho nápad.
Příjemný pobyt.
- Čau Máximo. - Ximeno.
Spěchám domů vyzvednout svou sestru na dnešní večeři,
ale uklízejí šatnu.
- Můžu si tu na pár hodin nechat tašku? - Jo.
Večer si ji vyzvednu.
Díky.
Ahoj.
Miluju tě, Máximo Gallardo.
To fakt řekla?
Nejspíš jo.
Neuvěřitelný, že budu své šaty prodávat v obchodě.
Mám z toho radost.
Mou mámu není snadný ohromit.
No, co já vím. Já ji nikdy neohromil.
Mimochodem, kdes nechal ušít tyhle šaty?
Budu potřebovat pomoc.
Víš, u té…
Víš co? Já… Teď mi to vypadlo.
Půjdu za mámou na večeři.
Uvidíme se tam.
- Pardon. - Sami mluvíme v duchu,
ale myslím si, že v tu chvíli si Julia řekla…
Když to nebyl Chadův nápad, tak čí?
Je to jako skládačka. Jako puzzle.
Ano, to je pěkná metafora.
- Jak vypadám? - Máš sestry švadleny,
- a ani jedna s tou košilí nic neudělala? - Ale ony šijí jen šaty.
Chtěl bys, aby kuchař uvařil židli?
Řeknu Saře tu špatnou zprávu.
Promluvíme si?
- Jasně. - Díky.
Saro,
strašně nerad ti takhle ubližuju.
Vím, že ti to už řekl brácha.
Někoho jsem potkal. Dokončí směnu v prádelně
- a za hodinu tu bude… - Dobře.
Tvá sestra je tak silná.
Pablo?
Noro.
Snad tě neruším.
Ne.
Jen se chystám na zítřejší cestu.
V Ciudad de México jsem nebyla, co v roce 79 přijel papež.
Proto jsem vlastně tady.
Chci ti poděkovat, že jsi mi řekla o mém vnukovi.
Byl jsem moc překvapený.
Mám tu pro něj dárek a dopis pro syna.
Vím, že je to velká prosba,
ale kdybys měla čas, až budeš kvůli operaci v Ciudad de México,
nepředala bys jim to?
Je to medvídek s červenou bundou.
Víctor měl podobného.
Toho si pamatuju.
Jak milé.
Udělám, co budu moct.
Chci ti říct,
že mě mrzí, jak jsem se celé ty roky choval.
Ublížil jsem mnoha lidem
včetně tebe.
Promiň.
Opravdu jsi to pokazil.
Ale není to jen tvá vina, Pablo.
Může za to i ten hotel. Lidi mění.
I ty to víš.
Proto mi dělá starosti, že tam Máximo pracuje.
To chápu.
Ale jsou tam i skvělí lidé.
A tvrdě pracující jako tvůj syn.
Kdybys to tam lépe poznala,
strávila tam víc času,
viděla bys to jasněji.
Kéž bych mohla.
Ale jasně nevidím nic.
- Čau Xime. - Ahoj Julie.
- Sluší ti to. - Díky.
Kde mám rtěnku?
JANA EYROVÁ
Moje šaty?
Máximo – Vítej v Las Colinas! Julia
Máximo.
Když už Julia znala pravdu o šatech,
mohla začít řešit další část skládanky.
S kým by měla být?
S Chadem…
…nebo se mnou?
Máte krásné šaty.
Díky. Ty jsem navrhla.
- Šila jste je? - Ne. Přítel mi je dal ušít.
Vlastně ne.
Víte co? Teď jsem zjistila, že to byl někdo jiný.
Kamarád, který by možná mohl být něco víc.
Ale nechápejte mě špatně.
Můj přítel je skvělý. I když není…
…není to ten typ, co by udělal takovou věc.
Ale ten kamarád takové věci dělá často. Pořád.
A sakra, jsem zmatená.
Navíc to tu vykládám cizí ženě jako nějaká bláznivka.
To nevadí.
Ty nejlepší rady člověk dostane na dámských toaletách.
Pravda.
Vím, jak se cítíte. Donedávna jsem byla taky nerozhodnutá,
jestli z mého vztahu může být něco víc než přátelství.
Ale šla jsem za svým srdcem a teď jsme dokonalý pár.
Jsem šťastná.
Následujte svou intuici.
Jste skvělá. Díky.
Gabriela.
Roberta.
- Julia. - Ano.
Tak jo.
- Máximo, promluvíme si? - Jasně. Co se děje?
To ne. Don Pablo přišel s mou matkou?
- Fakt? Ráda ji poznám. - Nechápeš to.
Když je tady, něco je v nepořádku. Moc.
Promluvíme si pak, jo?
Máma nesměla vidět Saru s Robertou.
Mami. Co tu děláš?
Pamatuješ, jak jsi mě sem vzal?
Narazila jsem na starého známého Pabla. Pozval mě.
Don Pablo?
Je tvůj kamarád?
Tajilas mi, že znáš mého šéfa? No…
Kdybys mi pověděl, že je Pablo…
- Don Pablo. - …řekla bych ti to.
Ale ty o své práci nemluvíš,
ráno odcházíš brzo a večer se vracíš pozdě smradlavý hanbou.
Už jsem ti říkal, že je to chlór.
To je jedno.
Zkrátka mě pozval na večeři.
Přinesu ti pití. Počkej tu.
Beto, dáš mi punč?
Co budeme dělat? Hrůza. Máma si všimne, že je tu Roberta a…
Neboj. Nenechám tě v tom, slibuju.
Memo.
Přišla moje máma, tak musíš dělat, že tu jsi se Sarou.
Fajn.
Ale Lorenina směna skončí za 40 minut, takže jen na chvíli.
Mámy se do té doby zbavím.
Zavěs se do něj.
Děkuju.
Starosti mi dělá hlavně pokušení.
Už to nesu, mami.
Díky.
Vy dvě si tu povídáte?
Jak skvělý a divný.
Jo, právě jsme se seznámily.
Je moc milá.
Ptala jsem se Julie.
Jsou tady v hotelu dobří, pracovití lidé?
Myslím, že ano.
- Roberto. - Zdravím Noro.
Roberto. To je Julia.
Nazdar. Už jsme se potkaly.
Roberta je Máximova přítelkyně. Že jim to spolu sluší?
Posaďme se k večeři.
Ano. Pojďte. Jdeme.
- Až po vás. - No tak.
Po vás.
Co mám dělat? Jsem na falešným rande v přítomnosti holky, co se mi líbí.
To je hrůza.
Ne, je to dobrý.
Všiml jsem si, že moje sestry vždycky odmítnou, když je někdo pozve na rande.
Ale jakmile si dotyčný najde holku?
Sestry si naráz uvědomí, že toho chudáka celou dobu milovaly.
Ukaž Julii, o co přichází, a uvidíš.
Fakt toho víš o ženách hodně.
Jde hlavně o sebevědomí.
Loreno! Co tu děláš?
Skončily jsme dřív.
Co ten oblek?
Tohle je posada, a ne varietní show.
Máximo. Memo.
Pozvěte své kamarádky k nám.
Jen jděte, hned se přidáme.
Hned tam budeme.
Sakra, Máximo, co mám dělat?
Jsem na falešným rande v přítomnosti holky, co se mi líbí.
- Teď jsi řekl… - Hej, ne.
Vůbec se nepokoušej mi to opakovat.
- Co tenhle vtip? Je dobrý. - Nevím, připadá mi trochu…
- Chytrý? - …urážlivý.
V Americe by to byl hit. Sehnals ty noty k mé písni?
Kruci.
Skvělý. Jak budou mariachi vědět, co hrát?
- Kruci! - Zapomněl jsi i na kapelu?
- Promiň. Byl jsem trochu… - Roztěkaný. Jako vždy.
Pojď se mnou do kanceláře.
Mámina přítomnost u večeře všechno zamotala.
Já jsem přemýšlel, jak říct Julii, že Roberta není má holka,
a Memo zase, jak zvládnout dvě rande najednou.
Hele. Koukněte, jak je Memo nervózní. Nejsou roztomilý pár?
Rozkošný.
Memo, přisuň se, ať vás můžu vyfotit.
Chovejte se k ní slušně, ano?
Jak dlouho spolu chodíte?
- Jak dlouho? Pár týdnů? - Asi… Nevím.
Pěkný.
Někdy se s někým dlouho kamarádíš
- a pak to do sebe naráz zapadne. - Jo.
Jak jsme koukali na ten film a poprvé se políbili,
to bylo to nejlepší v mém životě.
Dobře líbám.
Já taky.
Tak jo. Sehnal jsem jednoho mariachi. Nebo mariacho?
Uplynul skoro další rok a já to pořád nechápu.
V práci se ti daří. Volný čas trávíš s přítelkyní.
Co v životě chceš? Jsem tvá matka a nevím to.
Já to taky nevím. Snažím se na to přijít.
Před Diane Daviesovou není jednoduchý obstát.
Máš pravdu. Určitě není.
Víš, co taky nebylo snadný?
Když mi v mladším věku, než jsi ty, říkali herecký propadák.
Sama jsem vychovala syna, zatímco se mi bulvár vysmíval,
že jsem neřekla, kdo je otcem,
protože to tak pro tebe bylo nejlepší.
Začala jsem dole a vydrápala se až sem.
Ty jsi začal nahoře a jenom pluješ.
Takže ještě jednou. Co v životě chceš?
Chci, abys na mě byla hrdá.
Musíme jít zazpívat koledu.
Promiňte, už musím jít. Ráda jsem vás všechny poznala.
My vás taky, Julie. Je pěkné vědět, že tady pracují dobří lidé.
- Měl jsi pravdu, Pablo. - Done Pablo.
Krásné šaty.
Děkuji.
Dal mi je ušít někdo výjimečný.
- Tak zatím. Pěkný večer. - Milá dívka.
- Ty šaty jsem jí nechal ušít já. - Cože?
Je to napůl tajemství.
Ví Julia, žes to byl ty?
- Ne, ale možná to jednou zjistí. - Ví to. Před chvíli mi to řekla.
- Ví, žes to byl ty. A líbíš se jí. - Cože?
- Jdi s ní promluvit. - Nenechám vás tu.
- Kdyby se něco pokazilo… - Všichni se prosím posaďte.
- Běž. - Ne. Nenechám tě tu.
Jste tak zamilovaní.
Vítejte na naší posadě!
Jo, možná to je trochu urážlivé.
Děkuji vám za další úžasný rok.
Především děkuji svému synu Chadovi.
Chade, zlato. Přijdeš si sem letos se mnou zazpívat?
Pardon, chviličku.
Byli jsme zoufalí.
Přikovaní u stolu.
Nikdo z nás nebyl s tím, s kým být chtěl.
A pak…
…co se stalo potom…
…překvapilo všechny.
Co to Lupe dělá?
Kam jde?
Vidíš?
Ne. Nevidím. Zpívá tak krásně.
Bude to dobrý. Díky.
Máximo.
Jaks věděl, kde jsem?
Protože jsme propojení.
Hledal jsem tě na sedmi místech.
- Co se týká Roberty… - Já ti…
Mluvila jsem s ní. Je milá. Přeju ti to.
Chodí s někým jiným.
Jen ji kryju.
Chci být jen s tebou.
Co je?
Měl jsi pravdu. Líbáš dobře.
Překlad titulků: Veronika Ageiwa